Справа № 808/210/15
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/210/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2015 року

справа № 808/210/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року у справі № 808/210/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІОН" до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІОН" задоволено повністю.

Відповідач не погодився з рішення суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання представники сторін не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що позивач з Трайдент Сіфудс Корпорейшн, США (Постачальник) уклав контракт № 77S/2013Т від 08.10.2013 на поставку свіжомороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів (за асортиментом, кількістю, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару). Згідно контракту позивачем на митну територію України був ввезений вантаж – ікра тріски (далі - товар).

Для здійснення митного оформлення товару 14.07.2014 позивачем було подано митну декларацію, в якій була заявлена митна вартість товару у розмірі 2510169,79грн (тобто 29,18 грн. або 2,49 доларів США за 1 кг). Визначення митної вартості товару здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, митниця дійшла висновку, що документи, надані для оформлення товару, містять розбіжності. Так, інвойс від 06.05.2014 № 869453 містить посилання на проформу інвойс № 5 від 19.03.2014, яка не має відношення до заявленої партії товару та до митного оформлення не надана; в платіжному дорученні в іноземній валюті № 30 від 19.06.2014 гр. 57 не вірно зазначено адресу банка беніфіціара згідно відомостей контракту від 08.10.2013 № 77S/2013Т; п. 1.5.8. контракту від 08.10.2013 № 77S/2013Т передбачає надання експортної декларації, але до митного оформлення вона не надана.

14.07.2014 декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

07.07.2014 декларантом додатково надано: лист постачальника від 26.06.2014 про порядок оформлення експортної декларації; лист № 06-1361 від 16.07.2014 с поясненнями про посилання в інвойсі на проформу-інвойс №5; лист постачальника від 16.07.2014 про отримання оплати за інвойсом; лист постачальника від 26.06.2014 з поясненнями про каталоги та про склад бухгалтерської документації постачальника, з доданням розписки; зазначено, що висновок ТПП № ОИ-329, наданий з митною декларацією, є висновком про якісні та вартісні характеристики товару. Також повідомлено про неможливість подання бухгалтерських та інших витребуваних документів.

Не погодившись із рішенням та карткою відмови, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, яким позовні вимоги було задоволено, з огляду на наступне.

Митним кодексом України (ст. 53 МК України) передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані всі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізькою митницею встановлено, що документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Митницею встановлені такі розбіжності: інвойс від 06.05.2014 № 869453 містить посилання на проформу інвойс № 5 від 19.03.2014, яка не має відношення до заявленої партії товару та до митного оформлення не надана; в платіжному дорученні в іноземній валюті № 30 від 19.06.2014 гр. 57 не вірно зазначено адресу банка беніфіціара згідно відомостей контракту від 08.10.2013 № 77S/2013Т; п. 1.5.8. контракту від 08.10.2013 № 77S/2013Т передбачає надання експортної декларації, але до митного оформлення вона не надана.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв'язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Позивач направив відповідачу додатково витребувані документи, зокрема надав лист постачальника від 26.06.2014 про порядок оформлення експортної декларації; лист № 06-1361 від 16.07.2014 з поясненнями про посилання в інвойсі на проформу-інвойс №5; лист постачальника від 16.07.2014 про отримання оплати за інвойсом; лист постачальника від 26.06.2014 з поясненнями про каталоги та про склад бухгалтерської документації постачальника, з доданням докової розписки; зазначено, що висновок ТПП № ОИ-329, наданий з митною декларацією, є висновком про якісні та вартісні характеристики товару.

Так, щодо надання каталогів виробника товару надано лист постачальника товару від 26.06.2014, яким повідомлено про відсутність у нього каталогу продукції та міститься посилання на сайт постачальника товару; щодо надання бухгалтерської документації цим же листом повідомлено те, що бухгалтерською документацією, на підставі якої відпускається продукція є інвойс (який був наданий відповідачу з митною декларацією) та докові розписки (надані відповідачу додатково).

Також позивач листом № 06-1361 від 16.07.2014 роз'яснив, що серед наданих з митною декларацією документів була подана додаткова угода від 19.06.2014 до контракту, якою сторони виклали в новій редакції розділ інвойсу № 869453 “Умови оплати” та виключили з даного інвойсу посилання на проформу інвойс № 5 від 19.03.2014, тому дана проформа інвойс не подавалась і не повинна була подаватись для митного оформлення.

Також відповідачу було надано лист постачальника від 16.07.2014 про отримання оплати за платіжним дорученням № 30 від 19.06.2014 в повному обсязі та повторно було надано лист постачальника від 26.06.2014 з поясненнями про неможливість надання копії експортної декларації через законодавчі обмеження країни відправника.

Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, що встановлено частинами першою, другою статті 55 Митного кодексу України.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що митну вартість визначено за резервним методом на підставі наявної у митного органу інформації, згідно МД № 112050000/2014/016493 від 16.07.2014.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з поданих позивачем під час митного оформлення товару документів можливо було визначити митну вартість товару за ціною контракту (метод 1).

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не було дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства, у зв’язку з чим прийняті рішення, оскаржені позивачем, пілягали скасуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року у справі № 808/210/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак