Справа № 114/1657/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/63632/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулося до Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим за позовом до управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим від 16.08.2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено. Постанову Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим від 16.08.2013 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим від 15.04.2013 року № 1080 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно із пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим, не погоджуючись з даним рішенням, посилаючись па допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 10.04.1980 року по 01.01.1998 року працював в бригаді трудомістких процесів газоелектрозварником.

11.03.2013 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

15.04.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим було прийнято рішення №1080, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці дає підстави для висновку про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Даний висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 10.09.2013 року (справа № 21-183а13) та від 19.05.2015 року (справа за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області про визнання права на пільгову пенсію та дій незаконними).

Відповідно до статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 призначаються за результатами атестації робочих місць, відмова управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим зарахувати період роботи позивача з 22.08.1992 року по 01.01.1998 року на посаді, яка віднесена до списку № 2, до пільгового стажу внаслідок не проведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов невірного висновку, скасувавши рішення суду першої інстанції та ухваливши нову постанову, якою задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції, правова оцінка обставин по справі дана не вірно, а тому касаційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим - задовольнити.

Постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року - скасувати.

Постанову Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим від 16.08.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим про визнання протиправним та скасування рішення - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз