Справа № 809/1316/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Справа № 876/4889/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Костіва М.В.

суддів: Бруновської Н.В., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 року про залишення позовної заяви без розгляду в справі №809/1316/15 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити дії,

встановив:

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 р. в справі №809/1316/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання протиправним рішення №30 від 05.09.2013 року щодо стягнення сум пенсії, виплачених надміру та зобовязання вчинити дії залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі скаржник просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на неврахування судом першої інстанції всіх обставин справи, зокрема, неодноразові її звернення протягом 2013, 2014 років до управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі про припинення стягнення з пенсії та повернення стягнутих коштів; чинність рішення на даний час та продовження стягнень; незадовільний стан здоровя, який підтверджується медичною довідкою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ст. 204 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 05.09.2013 року управлінням Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області прийнято рішення №30 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру ОСОБА_1.

Позивач звернулася до суду 26.03.2015 року.

Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.03.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.

Відповідно до ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Ухвалою від 27.03.2015 року позивачу надано строк для усунення недоліків адміністративного позову шляхом надання суду доказу, яким підтверджується звернення до суду в строк, встановлений чинним законодавством. Так, ОСОБА_1 необхідно було подати до суду доказ, яким підтверджено дату отримання рішення УПФУ у Верховинському районі №30 від 05.09.2013 року.

Зі змісту ухвали про залишення позовної заяви без руху вбачається, що суд намагався лише констатувати факт подання позовної заяви в строки, встановлені законом, та не звернув уваги позивача на можливість подання інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

До того ж, норми ст. 100 КАС України надають можливість суду залишити позовну заяву без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Колегія суддів враховує також і судову практику Європейського Суду з прав людини.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» слідує, що правило встановлення обмежень до суду у звязку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти розуміється вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що залишаючи позовну заяву без розгляду в порядку ст.99 та ст.100 КАС України, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що є наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 року про залишення позовної заяви без розгляду в справі №809/1316/15 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) 60 грн. 90 коп. судового збору.

Ухвала набирає законної з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

ОСОБА_2