Справа № 2а-2.8-38/10
Суддя: Самчишина Н. В.
Дата ухвалення: 2010-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Жовтневий районний суд Миколаївської області
Справа № 2а-2.8-38/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Самчишиной Н.В., при секретарі - Торжинської М.В., за участю: позивача - ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 20010 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови BE 140873 від 16 березня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16 березня 2010 року він був зупинений старшим інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ з ОАТ м. Миколаєва, який склав відносно нього протокол за порушення п. 16.3 Правил дорожнього руху України і виніс постанову про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Так, 16 березня 2010 року приблизно 15 годин 24 хвилин він керуючи легковим автомобілем Suzuki Swift державний № 0799ОК, рухався по вул.. Бузника та здійснив виїзд на перехрестя з проспектом Леніна на зелений сигнал світлофора. Тоді, як в протоколі інспектором зазначено, що він на даному перехресті не зупинився перед світлофорним обєктом та виїхав на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 16.3 Правил. Позивачу показали фото зроблене приладом Визир. Оскільки відповідно до вимог п. 16.3 Правил він не створював перешкод будь-кому з учасників дорожнього руху і при даних обставинах події не було необхідності надання переваги у русі іншим транспортним засобам, які рухались по перехрещуванній дорозі, а сам припаркований автомобіль ДАІ з правого краю дороги ускладнював проїзд перехрестя, а також відсутності свідків події і необхідних доказів, позивач вважає спірну постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Крім того, сам протокол не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 22.02.2001 р., який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.03.2001 р. Зокрема, протокол заповнений нерозбірливим почерком, анкетні дані записані не друкованими літерами. На підставі вищевикладеного вимушений звернутись до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав позов. Суду пояснив, що він у вказаний час і місце почав рух через перехрестя на зелене світло світлофора. Коли продовжив рух, то його автомобіль здогнав автомобіль з працівниками ДАІ, які в потоці автомашин його зупинили. В автомобілі працівників ДАІ, інспектор повідомив йому, що він проїхав перехрестя на красне світло світлофора і показав фото в електронному вигляді. Він був незгоден з цим про що зазначив в протоколі, але інспектор його пояснення до уваги не взяв. Вважає, що фото, приладом, яким було здійснено фіксацію нібито вчиненого правопорушення не може бути доказом його вини, і з урахуванням того, що будь-які свідки події відсутні, протокол огляду і схему дороги інспектор не склав, тому просив позов задовольнити.

Відповідач - в судове засідання свого представника не направив, надіславши на адресу суду письмові заперечення, відповідно до яких просив розглянути справу за відсутності представника і порушень у діях інспектора при фіксації правопорушення не встановлено, тому просив залишити позов без задоволення.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу Серії BE 153088 від 16.03.2010 року вбачається, що позивач 16.03.2010 року о 15. 24 год. в м. Миколаєві керував т/з Suzuki Swift д/н 07799ОК 10.11.2009 року рухався по вул.. Бузника на перехрестя з пр.-том Леніна не зупинився перед світлофорним обєктом та виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 16.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. До протоколу додана постанова ВЕ 140873 і фото. Згідно письмових пояснень по суті правопорушення позивач в протоколі зазначив, що світлофора не видно і знаходиться в незручному місці, тому що біля нього стоять інспектора ДАІ, які заважають правильному проїзду, фотографують незрозумілим фотоапаратом (а.с.6).

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 140873 від 16.03.2010 року винесену відносно позивача, на останнього накладено стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 425 грн. (а.с.5).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що власником автомобіля, яким позивач керує за довіреністю є ОСОБА_2 (а.с.7-8).

Згідно ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть.

Згідно вимог ст. 256, 283 КУпАП в протоколі і постанові про адміністративне правопорушення вказують про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та обставини правопорушення, які встановлені.

Разом з цим, відповідачем суду не надано доказів, які б спростовували доводи позивача по справі щодо здійснення ним виїзду на перехрестя на зелений сигнал світлофора, відсутності у нього перешкод зазначених ним як в позові, так і в протоколі, а також наявності або відсутності необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухались по перехрещуваній дорозі, як того вимагає п. 16.3 Правил дорожнього руху України, не створюючи таким чином перешкод для руху пішоходів. Крім того, при складанні адміністративного матеріалу позивач заперечував вчинення ним правопорушення, а відповідачем не вказано в протоколі свідків події на які в своїх поясненнях посилається позивач, не надано суду і протоколу огляду проїзної частини дороги і схеми, щоб суд мав можливість перевірити доводи позивача.

Таким чином, аналізуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а відтак позов слід вважати таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-162 Кодексу адміністративного судочинства України, - ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення Серії ВЕ № 140873 від 16 березня 2010 року винесену старшим інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ з ОАТ м. Миколаєва про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення і накладення штрафу у розмірі 425 грн..

Повний текст постанови виготовлений 23 квітня 2010 року.

Постанова може бути оскаржена. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня складання її в повному обсязі через Жовтневий районний суд Миколаївської області. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Самчишина