Справа № 2а-2049/11
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/42658/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.04.2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи - управління Держкомзему в м. Первомайську Миколаївської області, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення міськради, визнання протиправним та скасування Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи - управління Держкомзему в м. Первомайську Миколаївської області, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення міськради, визнання протиправним та скасування Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2.136 рішення Первомайської міської ради Миколаївської області 78 сесія 5 скликання від 29.01.2010 року № 11, в частині передачі у власність земельних ділянок, а саме, ОСОБА_4 41/50 частки та ОСОБА_2 9/50 частки від загальної площі 0,10000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у спільну часткову власність по АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12.03.2010 року виданий на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 згідно рішення 78 сесії 5 скликання Первомайської міської ради від 29.01.2010 року № 11.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.04.2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.04.2011 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.04.2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2011 року та закрити провадження у справі.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, заперечення на неї, рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 16.12.2009 року № З «Про приватизацію земельних ділянок громадянам» був наданий дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на мельну ділянку, в тому числі, відповідно до пункту 1.37. - ОСОБА_2 9/50 часток та ОСОБА_3 41/50 часток земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд у спільну часткову власність по АДРЕСА_1. На підставі даного рішення та звернення замовників Державним підприємством «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» була розроблена технічна документація спірної земельної ділянки.

Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 29.01.2010 року № 11 була затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передано громадянам України у власність земельні ділянки. Пунктом 2.136 цього рішення визначено передати у власність ОСОБА_3 41/50 частки та ОСОБА_2 9/50 частки від загальної площі 0,1000 га земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у спільну часткову власність по АДРЕСА_1.

На підставі вищезазначеного рішення був оформлений та виданий управлінням Держкомзему м. Первомайськ Миколаївської області Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12.03.2010 року.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України,).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.07.2015 року у справі за позовом прокурора Свалявського району Закарпатської області до Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, Дочірнє підприємство «Санаторій «Квітка Полонини» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», про визнання недійсним рішення про затвердження проекту зміни цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту позиції заяви та наявних в матеріалах справи документів вбачається, що в межах даної справи позивач намагається захистити своє право користування земельною ділянкою, що не узгоджується із вищезазначеними приписами статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивачу слід роз'яснити про право звернення з позовом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, зважаючи на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності у переданому на вирішення суду ознак публічно-правового спору, колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.04.2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2011 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи - управління Держкомзему в м. Первомайську Миколаївської області, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення міськради, визнання протиправним та скасування Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку - закрити.

Роз'яснити, що зазначений позов може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз