Справа № 2а-8518/12/1370
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 р. Справа № 876/5105/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 49 110 грн. 00 коп., -

ВСТАНОВИЛА :

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби 03.10.2012року звернулась із позовом в Львівський окружний адміністративний суду до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 49 110 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 рахується заборгованість по платежах до бюджету в сумі 49110,00 грн. по податку на додану вартість. Вказана заборгованість виникла в результаті несплати узгодженого податкового зобовязання згідно податкового повідомлення-рішення № /0 від 10.12.2009 року, яким донараховано податок на додану вартість в сумі 49110,00 грн. (основний платіж 32060,00 грн., штрафна санкція 17050,00 грн.). Представник позивача посилається на те, що відповідачем не вчиняються жодні дії, направлені на погашення податкового боргу. Відтак, просить суд стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованість в сумі 49 110 грн. 00 коп.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 року позовну заяву - задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивач пропустив строк звернення до суду.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що Податковим боргом згідно п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Заходи щодо ліквідації заборгованості відповідач самостійно не вживає, в матеріалах справи відсутні докази погашення зазначеної заборгованості. Заборгованість відповідача підтверджується податковим повідомленням рішенням від 10.12.2009 року № /0, обліковою карткою платника, розрахунком заборгованості. Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована у встановленому законом порядку, як фізична особа підприємець Виконавчим комітетом Львівської міської ради 03.08.2007 року, взята на облік платника податків в ДПІ у Сихівському районі м. Львова Львівської області ДПС.

Відповідно до довідки ДПІ у Сихівському районі м. Львова Львівської області ДПС про надання інформації від 13.09.2012 року № 10286/20-0036 станом на 13.09.2012 року заборгованість Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 по платежах до бюджету становить 49110 грн. 00 коп. по податку на додану вартість (в т.ч. 32060,00 грн. - основного платежу, 17050,00 грн. штрафних санкцій). Зазначений податковий борг відповідача виник в результаті проведеної працівниками позивача планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 03.08.2007 року по 30.06.2009 року. За результатами перевірки складено акт від 30.11.2009 року № 3200/17-2/НОМЕР_1.

На підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення рішення № /0 від 10.12.2009 року, яким донараховано податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 32060,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 17050,00 грн., всього в сумі 49110,00 грн.

ДПІ у Сихівському районі м. Львова Львівської області ДПС була надіслана відповідачу перша податкова вимога № 1/3206 від 31.12.2009 року, друга податкова вимога № 2/1568 від 19.11.2010 року про сплату 49110,00 грн. податкового боргу.

При прийнятті постанови суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 14.1.137. ст. 14 Податкового кодексу України, орган стягнення це державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до п. 41.5 ст. 41 ПК органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Пунктом 20.1.28 ст. 20 Податкового кодексу України визначено права органів державної податкової служби, до яких, зокрема, належить застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1.4. ст. 16 Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення рішення № /0 від 10.12.2009 року одержано відповідачем 10.12.2009 року, про що свідчить підпис на самому податковому повідомленні рішенні. (а.с.14).

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що податкове повідомлення рішення від 10.12.2009 року № /0 Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 не оскаржувалось. Податковим боргом згідно п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Заходи щодо ліквідації заборгованості відповідач самостійно не вживає, в матеріалах справи відсутні докази погашення зазначеної заборгованості. Заборгованість відповідача підтверджується податковим повідомленням рішенням від 10.12.2009 року № /0, обліковою карткою платника, розрахунком заборгованості.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 року у справі № 2а-8518/12/1370 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_2