Справа № 2а-327/10/0970
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2010-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2010 р. Справа № 2a-327/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Панікара І.В.

при секретарі Дущак С.М.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ВАТ "Калуське УВТК", вул. Б.Хмельницького, 75, м. Калуш,Івано-Франківська область,

до відповідача: Калуської об'єднаної державної податкової інспекції, вул. В.Стуса,2, м. Калуш, Івано-Франківська область,

про визнання незаконною податкової вимоги № 1/5 від 14.01.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2010 року ВАТ "Калуське УВТК" звернулося до суду з адміністративним позовом до Калуської оДПІ про визнання незаконною податкової вимоги №1/5 від 14.01.2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Калуська оДПІ порушуючи підпункт 4 пункту 2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", в якому зазначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платників податків, не мала права виписувати податкову вимогу на неузгодене податкове зобов'язання, оскільки судом касаційної інстанції відкрито провадження у справі за позовом ВАТ "Калуське УВТК" до Калуської оДПІ про скасування податкових повідомлень-рішень від 13.03.2007 року №/1, №/1, №/1, №000369802/1, №000370802/1 на загальну суму 12339,31 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав викладених в письмовому запереченні проти адміністративного позову, яке подали в судовому засіданні. В вищевказаному запереченні зазначили, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки на виконання вимог підпункту 1 пункту 2 статті 6 Закону України № 2181-ІІІ на ВАТ «Калуське УВТК»було надіслано першу податкову вимогу від 14.01.2010 року № 1/5 на вищезазначену суму. Відповідно до ст.1 Закону України № 2181-ІІІ податкова вимога - письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу. Тобто, по своїй суті податкова вимога є доконаним фактом, оскільки вона не є ні дією, ні процесом, а свого роду нагадуванням сплатити узгоджену суму податкового зобов'язання.

Калуська оДПІ не може погодитись з твердженням позивача, що згідно підпункту 4 пункту 2 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", в якому зазначається, що „день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків", оскільки стаття 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", регулює апеляційне узгодження податкового зобов'язання шляхом подання скарги платником до податкового органу. Згідно з вимогами статті 5 вказаного вище закону днем закінчення адміністративного оскарження являється дата винесення відповідним органом ДПС України рішення про розгляд скарги платника податків.

Згідно з вимогами статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", після винесення Калуською оДПІ податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій за порушення граничних термінів сплати земельного податку, платник 23.02.2007 року звернувся зі скаргою до Калуською оДПІ. Рішенням Калуської оДПІ від 13.03.2007 року ( вих.№ 3859 ) скарга платника не задоволена. Платник - ВАТ „Калуське УВТК" не скористалось правом подальшого адміністративного оскарження, тобто не подало до ДПА в ОСОБА_4 - Франківській області, а потім до ДПА України повторну скаргу, а тому 13.03.2007 року, тобто день винесення Калуською оДПІ рішення про результат розгляду скарги, являється днем закінчення процедури адміністративного оскарження. Внаслідок чого твердження позивача, що Калуська оДПІ не мала права виписувати податкову вимогу на неузгоджене податкове зобов'язання помилкове. Підпунктом 4 пунктиу 2 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що при зверненні платника податку до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення. В даному випадку податкові зобов'язання узгоджені судовим рішенням, а саме постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2009 року.

Вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та заперечення на адміністративний позов, суд дійшов до висновку, що позов не є підставним, а позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 статті 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковим зобов'язанням є зобов'язання платника податків сплатити до бюджету відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Підпунктом 3 пункту 1 статті 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що податковий борг - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк.

В статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»визначені порядок узгодження сум податкових зобов'язань, оскарження рішень контролюючих органів та визначення податкового боргу.

Згідно підпункту 1 пункту 4 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Абзацом 4 підпункту 4 пункту 2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Статтею 6 цього ж Закону передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені законом строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

В судовому засіданні встановлено, що після винесення Калуською оДПІ податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій за порушення граничних термінів сплати земельного податку, ВАТ „Калуське УВТК" 23.02.2007 року звернувся зі скаргою до Калуською оДПІ. Рішенням Калуської оДПІ від 13.03.2007 року ( вих.№ 3859 ) скарга платника не задоволена. Позивач не скориставшись правом подальшого адміністративного оскарження, тобто не подавши до ДПА в ОСОБА_4 - Франківській області, а потім до ДПА України повторну скаргу, а тому 13.03.2007 року, тобто день винесення Калуською оДПІ рішення про результат розгляду скарги, являється днем закінчення процедури адміністративного оскарження, що передбачено вимогами статті 5 вищевказаного Закону України.

Виходячи з наведеного, суд консатує, що твердження позивача про те, що Калуська оДПІ не мала права виписувати податкову вимогу на неузгоджене податкове зобов'язання помилкове, оскільки згідно із підпунктом 4 пункту 2 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", при зверненні платника податку до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення. В даному випадку податкові зобов'язання узгоджені судовим рішенням, а саме постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2009 року.

Внаслідок чого, винесену Калуською оДПІ податкову вимогу №1/5 від 14.01.2010 року, суд вважає законною, а заявлені позивачем вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 09.03.2010 року.