Справа № 546/715/15-а
Суддя: Беркута Л. Г.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 546/715/15-а
Провадження № 2-а/546/31/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області:

у складі головуючого судді - Беркути Л.Г.,

при секретарі - Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Решетилівка адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на наступне.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 22 червня 2015 року закінчено виконавче провадження ВП №46654601 з примусового виконання виконавчого листа № 546/848/14-а, виданого 05 лютого 2015 року Решетилівським районним судом Полтавської області про

зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області, починаючи з 20 січня 2014 року, з урахуванням проведених виплат здійснити перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог до ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області, починаючи з 20 січня 2014 року, з урахуванням проведених виплат здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог до ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись із вказаною постановою про закриття виконавчого провадження, вона звернулась до суду з вимогою визнати вказану постанову незаконною та скасувати її.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити /а.с.8/.

Представник відповідача ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.42/.

Представник третьої особи - УПФУ Решетилівського району в Полтавській області у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі /а.с.43/. Проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що УПФУ Решетилівського району в Полтавській області було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1, тому, на його думку, рішення суду виконане /а.с.20-22/.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАСУ у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частина 6 статті 128 КАСУ передбачає, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта

У відповідності до ч. 6 статті 128 КАС України суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що Решетилівським районним судом Полтавської області винесену постанову від 24 липня 2014 року, якою визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії у порядку та розмірах, визначених статтями 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано УПФУ в Решетилівському районі Полтавської області, починаючи з 20 січня 2014 року, з урахуванням проведених виплат здійснити перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог до ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язано УПФУ в Решетилівському районі Полтавської області, починаючи з 20 січня 2014 року, з урахуванням проведених виплат здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог до ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року Постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 24 липня 2014р. по справі № 546/848/14-а залишено без змін.

Решетилівським районним судом Полтавської області 05 лютого 2015 року видано виконавчий лист на виконання вищевказаної постанови/а.с.26/.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відділення державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №46654601 від 24 лютого 2015 року /а.с.28/.

23 березня 2015 року до УПФУ в Решетилівському районі Полтавської області направлено вимогу державного виконавця в триденний термін надати документальне підтвердження факту виконання рішення суду в частині виплати державної та додаткової пенсії або повідомити про причини його невиконання /а.с.30/.

З довідки про здійснення нарахування на виконання рішення суду від 27 березня 2015 року № 741/06 вбачається, що УПФУ в Решетилівському районі Полтавської області здійснено тільки перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1Т./а.с.32/.

07 квітня 2015 року державний виконавець звернувся до суду з поданням ВП №46654601 про зміну способу і порядку виконання рішення суду /а.с.33/, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2015 року.

22 червня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №46654601 з примусового виконання виконавчого листа № 546/848/14-а від, виданого 05 лютого 2015 року, з якої вбачається, що боржником Управлінням Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області надано до відділу розпорядження про проведення відповідного перерахунку, виплати по рішенню суду не проведені у звязку з відсутністю відповідного фінансування. У постанові також зазначено, що у звязку з наявністю у боржника поважних причин невиконання судового рішення внаслідок відсутності коштів (відповідного фінансового ресурсу бюджету) підстави для накладення штрафу та звернення до правоохоронних органів з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відсутні року /а.с.5/.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, гарантована неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Посилання суб'єктів владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань не є підставою для закриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно iз законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, i повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу положень частини першої статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, дії державного виконавця є протиправними, оскільки ним не були виконані усі дії, що передбачені законом та передують винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відтак, постанова про закінчення виконавчого провадження винесена відповідачем передчасно, без урахування всіх обставин у справі, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України.

При цьому слід зазначити, що відсутність коштів на виконання рішення суду, не є підставою для закриття виконавчого провадження на підставі наступного.

Відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 74 рішення у справі "ОСОБА_4 проти Італії" зазначив, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Отже, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При винесенні постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 22 червня 2015 року ВП № 46654601 про закінчення виконавчого провадження не було дотримано вимоги пункту 11 частини першої статті 49, частини третьої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", а тому суд вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Окрім того суд не бере до уваги посилання третьої особи на те, що рішення суду УПФУ в Решетилівському районі Полтавської області виконане у повному обсязі, оскільки з самого заперечення та наданих документів вбачається, що УПФУ в Решетилівському районі Полтавської області здійснено розрахунок пенсії ОСОБА_1, але самі виплати не проводились, тобто рішення суду не виконане.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, а тому витрати по справі необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7-12, 122, 158-163, 255 КАС України, ст. 11, 49, 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 46654601 від 22 червня 2015 року визнати незаконною та скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Решетилівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя :