Справа № 338/1185/15-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 р. Справа № 876/8899/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року у справі №338/1185/15 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій ,-

В С Т А Н О В И В:

03.08.2015р. ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області (далі - ОСОБА_2), просив визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 в перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи, зобовязати ОСОБА_2 зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 02.07.1985р. по 01.12.1994р., з 01.12.1994р. по 10.03.1997р., з 20.04.2000р. по 03.05.2001р. та з 04.05.2001р. по 23.12.2008р. як трудовий стаж вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, зобовязати ОСОБА_2 зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стаж роботи з моменту призначення пенсії по віку.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.08.2015р. позовні вимоги за період з 21.05.2004р. по 02.02.2015р. залишено без розгляду.

ОСОБА_4 Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2015р. позов задоволено частково: визнано неправомірною відмову ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі в перерахунку пенсії ОСОБА_3 з врахуванням пільгового стажу; зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_3, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 02.07.1985р. по 31.12.1990р., як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_3 з врахуванням пільгового стажу з 03 лютого 2015 року; в решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2015р. та винести нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на позивача не поширюється пільгове обчислення страхового стажу, оскільки позивач не уклав строковий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі. Для отримання права на пільги, передбачені при обчисленні стажу роботи, що дає право на отримання пенсії, особа повинна укласти строковий трудовий договір. Згідно матеріалів пенсійної справи позивача пенсія по віку, призначена, відповідно до поданої заяви від 21.05.2004р., з 21.05.2004р. щомісячно. Надалі пенсія позивачу перераховувалась як у звязку із масовими перерахунками та змінами у законодавстві, так і згідно поданих заяв. Тільки 08.07.2015р. позивач звернувся в ОСОБА_2 із заявою про перерахунок пенсії та пільгове обчислення трудового стажу. За поданими позивачем для призначення пенсії документами та документами долученими до позовної заяви, не має підстав для пільгового обчислення трудового стажу за час роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в ОСОБА_2 та отримує пенсію по віку.

08.07.2015р. позивач звернувся із заявою в ОСОБА_2 щодо перерахунку пенсії та зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі у півтора кратному розмірі (один рік роботи за один рік і шість місяців).

ОСОБА_2 від 23.07.2015р.Половко ОСОБА_5 повідомлено, що, так як письмові трудові договори за періоди роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі позивачем не надавались, то для обчислення стажу роботи в півтора кратному розмірі немає підстав (а.с.4).

Вважаючи відмову ОСОБА_2 неправомірною і необґрунтованою, ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладених ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк більше 5-років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих місцевостях.

Відповідно до п.3 ОСОБА_4 Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960р.

Указом Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 вищезгаданого Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР з п'яти до трьох років.

Відповідно до ч.1 п.5 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Згідно з ч.3 п.5 Розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Обов'язку щодо укладення трудового договору в письмовій формі жодний з вищевказаних нормативно-правових документів не передбачав.

В підпункті 3 пункті 6 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі, від 06.05.1981р. зазначено, що робітникам експедицій, круглорічних партій, нафтових розвідок, відділів, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі надаються пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року.

Гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення, передбачені Тимчасовою Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації від 15 січня 1993 року.

Відповідно до ст.4 Тимчасової Угоди при обчисленні пенсії або її частини, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, до 01 січня 1991 року на підставі статті 1 даної Угоди на території України визначення загального трудового стажу роботи, середньомісячного заробітку і розміру пенсії здійснюється згідно з її законодавством.

Відповідно ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ОСОБА_4 Кабінет Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_3 позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт електромонтером, електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання з 02.07.1985р. по 01.12.1994р. вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), з 01.12.1994р. по 10.03.1997р. робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Тюменська область), з 20.04.2000р. по 03.05.2001р. робота вахтово-експедиційним методом в районі Крайньої Півночі , з 04.05.2001р. по 23.12.2008р. робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області)

Згідно з довідкою №10-924 від 29.05.2015р., виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт ПАТ «Укрнафта», ОСОБА_3 працював вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області) з 02.07.1985р. по 01.12.1994р. з режимом роботи 15 робочих днів РКП в місяць по 12 год. за добу +К1, К2 (дні перельоту літаком на роботу і назад на відпочинок) і з таким же періодом відпочинку по місцю постійного проживання з відпрацюванням місячної норми робочого часу. За час роботи позивачем відпрацьовувалась місячна норма робочого часу. Згідно Указу Президії верховної ОСОБА_4 СРСР від 10.02.1960р. до заробітної плати ОСОБА_3 виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалась додаткова відпустка в кількості 18 днів за роботу в РКП (а.с.5)

Відповідно до архівної довідки від 05.04.2004р. №26-16-614 професія «електромонтер з обслуговування бурових» відноситься до Списку №2, затвердженого ОСОБА_4 Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991р. По пільговій професії ОСОБА_3 працював повний робочий день, безпосередньо на обєктах буріння. Всього на підприємстві в районах прирівняних до Крайньої Півночі відпрацював три роки шість місяців одинадцять днів (а.с.23). Особливий характер роботи підтверджено також Довідкою від 20.10.2003р. (а.с.24).

Згідно з постановою ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 10.11.1967р. №1029 Ямало-Ненецький віднесено до районів Крайньої Півночі.

Аналізуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та встановлені на підставі поданих письмових документів обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півторакратному розмірі за період його роботи з 02.07.1985р. по 31.12.1990р., оскільки з наданих ним документів вбачається та не викликає жодного сумніву той факт, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Враховуючи, що період роботи позивача з 02.07.1985р. по 31.12.1990р. в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та довідкою, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт, яка наводились вище та є у матеріалах пенсійної справи позивача і які уточнюють особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, підтверджують постійну зайнятість на пільговій роботі, в яких зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», колегія суддів приходить до переконання, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу за цей період.

Оскільки позивач не оскаржує постанову суду в частині відмови в позові, а тому в силу приписів ст.195 КАС України, така відмова не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідача необхідно зобовязати зарахувати в пільговому обчисленні відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року період роботи позивача в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 02.07.1985р. по 31.12.1990р., зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців та зобовязати зробити перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу з 03 лютого 2015 року.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню з 03.02.2015р. і, з врахуванням позиції ВСУ, викладеної у постанові від 11.12.2012р. (справа №21-393а12), виплати перерахованої позивачу пенсії слід здійснювати і надалі.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року у справі №338/1185/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_1

Повний текст Ухвали виготовлено 27.10.2015р.