Справа № 817/1911/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1911/15

02 жовтня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №99-17 від 18.06.2015, яким йому визначено податкове зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є власником автомобіля "Toyota", модель "Sienna", державний номерний знак НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 3456 куб.см, 2007 року випуску.

У зв'язку із чим, 18.06.2015 р. Костопільською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення №99-17, яким йому визначено грошове зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн.

Проте, позивач звертає увагу на те, що рік випуску належного йому автомобіля - 2007, а тому на момент винесення відповідачем оскаржуваного рішення автомобіль використовувався понад 5 років, отже не відноситься до об'єктів оподаткування визначених ст. 267 ПК України.

За таких обставин, на переконання позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач та представник позивача, в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, про що надав суду відповідні письмові заперечення.

Разом з тим, у зв'язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб які беруть участь у розгляді справи. За відсутності необхідності виклику та допиту свідків чи експерта, ухвалою від 02.10.2015, проголошеною без виходу судді до нарадчої кімнати, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником автомобіля "Toyota", модель "Sienna", державний номерний знак НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 3456 куб.см, 2007 року випуску, дата реєстрації в Україні - 12.04.2012, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2.

Згідно довідки виданої Управлінням державної автомобільної інспекції центр надання послуг пов'язаних з використанням транспортних засобів, з обслуговування Костопільського та Березнівського районів при УДАІ УМВС України в Рівненській області повідомлено, що за позивачем зареєстровано транспортний засіб "Toyota Sienna CE", державний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, 2007 року випуску дата першої реєстрації становить 05.10.2010.

На підставі вказаної довідки відповідачем 18.06.2015 винесено податкове повідомлення рішення №99-17, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб на загальну суму 25000,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755- IV (далі - ПК України).

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України було введено новий податок - транспортний податок

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Абзацом другим п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 268 ПК України передбачено, що щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Відповідно до п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Відповідно до п. 14.1.251 ПК України транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

При цьому, порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388.

Якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, вони вважаються використовуваними.

Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). У разі якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Судом встановлено, що транспортний засіб позивача 2007 року випуску та зареєстрований вперше в Україні 05.10.2011 на його ім'я.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що перше свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було видано позивачу 11.09.2007 під НОМЕР_4 (а.с. 60, переклад - а.с.61-62) та було однією із підстав для отримання ним Сертифіката Відповідності (а.с. 70). Отже, автомобіль Toyota Sienna, що належить позивачу, використовується ним з кінця 2007 року.

Суд звертає увагу на те, що належний позивачу легковий автомобіль з об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. як станом на дату прийняття відповідачем оскаржуваного рішення (08 червня 2015 року), так і станом на дату, з якої законодавцем покладено обов'язок із сплати транспортного податку (01 січня 2015 року), використовувався позивачем понад 5 років.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що указаний вище легковий автомобіль не є об'єктом оподаткування в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, а тому позивач в такому випадку не повинен сплачувати транспортний податок.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Твердження відповідача, надані в обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення, про те, що при визначенні об'єкта оподаткування транспортним податком час використання легкового автомобіля необхідно рахувати з дати його реєстрації в Україні, на переконання суду, є помилковими, оскільки такі не ґрунтуються на законі та спростовуються наведеними вище положеннями підпункту 14.1.251 пункту 14.1. статті 14, підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення рішення №99-17 від 18.06.2015 року та про наявність підстав для його скасування.

З досліджених в ході судового розгляду справи письмових доказів, пояснень представників сторін, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів суду правомірність прийнятого рішення, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Рівненській області №99-17 від 18.06.2015 року про визначення податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку в сумі 25000 гривень.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.