Справа № 825/3346/15-а
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/3346/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Чернігівський» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

25.09.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Чернігівський» (далі ТОВ «Торговий Дім «Чернігівський») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області) про скасування рішення ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.07.2015 № 2247/170620.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на порушення контролюючим органом вимог Податкового кодексу України у частині визначення суми єдиного внеску, яка підлягає сплаті до бюджету, без урахування понижуючого коефіцієнту. Зазначені обставини призвели до прийняття спірного рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.07.2015 № 2247/170620.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки вважає спірне рішення правомірним та обґрунтованим, посилаючись на картки особового рахунку позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Торговий Дім «Чернігівський» (ідентифікаційний код 34452745) зареєстровано в якості юридичної особи 22.06.2006, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 26) та взято на податковий облік до ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2015 ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 2247/170620, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 30520,61 грн. та нараховано пеню у розмірі 1983,84 грн. за період з 21.05.2015 по 02.06.2015 (а.с.15).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, ТОВ «Торговий Дім «Чернігівський», у відповідності до норм статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», до ГУ ДФС у Чернігівській області та до ДФС України подані скарги на рішення ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області від 06.07.2015 № 2247/170620, які останніми залишені без задоволення (а.с.16-23).

Вважаючи рішення відповідача від 06.07.2015 № 2247/170620 таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VI) позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно із підпунктами 1, 4 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів у строки, в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VI врегульовано, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для позивача є календарний місяць.

При цьому, з 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» (далі Закон № 77-VIII).

Положеннями зазначеного Закону платникам єдиного внеску надано право на зменшення навантаження на фонд оплати праці, шляхом застосування роботодавцем коефіцієнта понижуючої ставки єдиного внеску.

Законом України від 02.03.2015 № 219-VIII Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 219-VIII) щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, що набрав чинності 13.03.2015, розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI доповнено пунктом 95, згідно з яким страхувальникам при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами надано право застосовувати понижуючий коефіцієнт до ставки єдиного внеску - за дотриманням певних умов.

При цьому, Законом № 219-VIII встановлено втрату чинності пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 77-VIII.

До набрання чинності Законом № 219-VIII розрахунок понижуючого коефіцієнта здійснювався відповідно до вимог Закону № 77-VIII.

У свою чергу, ТОВ «Торговий Дім «Чернігівський» скористалось правом, наданим вищевказаними законодавчими актами, щодо застосування понижуючих коефіцієнтів до ставки єдиного внеску.

Разом із тим, станом на дату формування та подання податкової звітності, версія програмного забезпечення, за допомогою якого позивач здійснює оформлення та передачу звітності до контролюючого органу в електронній формі, не була адаптована до нововведень, передбачених законодавством, та виключала можливість коригування звітів в електронній формі, що у свою чергу унеможливило відображення використаного платником права на застосування понижуючих коефіцієнтів єдиного внеску у «Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів» за квітень 2015 року.

Пунктом 9-5 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI передбачено, що по 31 грудня 2015 року при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами розмір єдиного внеску, встановлений частиною п'ятою та абзацом другим частини шостої статті 8 Закону № 2464-VI для платників єдиного внеску, визначених в абзацах другому, третьому, четвертому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, застосовується з понижуючим коефіцієнтом (далі - коефіцієнт), якщо платником виконуються одночасно такі умови:

а) база нарахування єдиного внеску в розрахунку на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - БН(зо) збільшилась на 20 і більше відсотків порівняно з середньомісячною базою нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік в розрахунку на одну застраховану особу (далі - СмБН(зо)2014);

б) після застосування коефіцієнта середній платіж на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - СП(зо)м) складе не менше ніж середньомісячний платіж на одну застраховану особу платника за 2014 рік (далі - СмП(зо)2014);

в) кількість застрахованих осіб у звітному місяці, яким нараховані виплати, не перевищує 200 відсотків середньомісячної кількості застрахованих осіб платника за 2014 рік (далі - СмК(зо)2014). Ця умова не застосовується до платників єдиного внеску, визначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону.

У свою чергу, позивачем у судовому засіданні підтверджено його право на застосування понижуючого коефіцієнту при поданні податкової звітності за квітень 2014 року.

Вищевказана обставина не заперечувалось у судовому засіданні і представником відповідача.

Крім того, представник позивача у судовому засіданні пояснив, що у сформованому за допомогою програми «Медок» звіті за квітень 2015 року помилково відображено автоматичний розрахунок полів, внаслідок чого після закриття звіту програма перерахувала звіт згідно проценту нарахування, встановленому для підприємства за замовчуванням 37,18% (309032,97 грн.), тобто без врахування понижуючого коефіцієнта.

Таким чином, відповідачу відправлено невірний звіт.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 22.05.2015 № 496 позивач повідомив ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області про застосування ним понижуючого коефіцієнту до ставок єдиного соціального внеску з квітня 2015 року у розмірі 0,4 (а.с.38).

При цьому, згідно даних картки особового рахунку ТОВ «Торговий Дім «Чернігівський» по платежу 71010000 (Єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності) станом на 20.05.2015 у позивача була наявна переплата з єдиного внеску у сумі 156429,90 грн. (а.с.39-45).

Вищевказана переплата і була зарахована відповідачем в рахунок сплати ТОВ «Торговий Дім «Чернігівський» єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2015 року.

Разом з тим, у звязку з неповною сплатою позивачем єдиного внеску за квітень 2015 року контролюючим органом було винесено оскаржуване рішення.

У свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що об'єктом правопорушення, визначеного пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI, є правовідносини щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.

Об'єктивна сторона даного правопорушення сформульована як бездіяльність - несплата грошових зобов'язань у передбачених Законом розмірах.

Відповідальність за приписами пункту 2 частини одинадцятої статті 25 цього Закону настає, якщо платник податків не сплатить або несвоєчасно сплатить передбачені Законом суми. В цьому випадку сума штрафу становитиме 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно сплачено єдиний внесок з юридичних осіб за квітень 2015 року із застосуванням понижуючого коефіцієнта.

Технічна помилка, допущена у звітах з єдиного внеску з юридичних осіб, не є правопорушенням у розумінні пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI, оскільки визначена позивачем сума грошового зобов'язання перерахована до бюджету у визначений Законом строк та у повному обсязі.

З наведеного вбачається, що рішення відповідача не ґрунтується на нормах законодавства України та фактично призводить до нарахування штрафів за відсутності порушення законодавства, що суперечить вимогам частини 2 статті 19 Конституції України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Чернігівський» та скасування рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.07.2015 № 2247/170620.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Чернігівський» - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.07.2015 № 2247/170620.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядок та строки, передбачені статтями 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Падій