Справа № 808/5973/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року (16 год. 35 хв.) Справа № 808/5973/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна холдингова компанія «Топаз», м. Запоріжжя

про: стягнення заборгованості по відшкодуванню різниці між сумою пенсії призначеної науковому працівнику відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя (далі позивач або УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя) звернулось із адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна холдингова компанія «Топаз» (далі відповідач або ПАТ «ДАХК «Топаз»), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право працівник ОСОБА_1 за період з травня 2015 року по серпень 2015 року (включно) у розмірі 2 802,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на положення Закону України «Про Наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 №1977-ХІІ (далі Закон України №1977-ХІІ), приписи Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою КМУ від 24.03.2004 р. № 372 (далі Порядок № 372), відповідно до якого за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50% різниці у розмірі наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів. Зазначає, що на обліку УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя знаходиться підприємство ПАТ «ДАХК «Топаз», керівництвом якого порушуються вимоги чинного законодавства, а саме відповідачем не відшкодовуються до Пенсійного фонду України витрати на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України №1977-ХІІ і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів. Вказує, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування зазначених витрат за період з травня 2015 року по серпень 2015 року (включно) в сумі 2 802,78 грн. по пенсіонеру ОСОБА_1, якому призначена та виплачується пенсія за віком як науковому працівнику відповідно до Закону України №1977-ХІІ. Враховуючи, що сума заборгованості відповідача залишається не погашеною, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 31.08.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 808/5973/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 21.09.2015.

21.09.2015 Запорізьким окружним адміністративним судом винесено ухвалу про відкладення розгляду справи до 30.09.2015.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав через канцелярію клопотання (вх. № 43772 від 30.09.2015), в якому просить суд, у звязку з тим, що всі представники управління в цей день залучені до участі у судових засіданнях інших судів, розглянути справу за відсутності уповноваженого представника УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки відповідача суду не відомі. Будь-яких клопотань або заяв до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 14.07.2015 № 208970936 та листа Головного управління статистики у Запорізькій області № 15-09/1410 від 14.07.2015, Публічне акціонерне товариство «Державна акціонерна холдингова компанія «Топаз» (), зареєстроване як юридична особа 05.12.2001, за адресою: 69071, м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Магістральна, буд. 84.

Згідно ст. 1 Закону України № 1977-ХІІ, науковий працівник - вчений, який за основним місцем роботи та відповідно до трудового договору (контракту) професійно займається науковою, науково-технічною, науково-організаційною або науково-педагогічною діяльністю та має відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання, підтверджену результатами атестації.

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України № 1977-ХІІ, пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.

Відповідно до Закону України № 1977-ХІІ, різниця між сумою пенсії, призначеною за цим Законом, і сумою пенсії, нарахованою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (при цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50% різниці пенсії, призначеної за цим Законом); для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Пунктами 3, 4 Порядку № 372 визначено, що фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III - IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи. У разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Як вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_1 працював на інженерно-технічних посадах та займався науково-технічною діяльністю, має необхідний стаж наукової роботи, що дало йому право на отримання пенсії відповідно до Закону України № 1977-ХІІ, що підтверджується наданою позивачем копією довідки № 15/к від 17.01.2006, виданої підприємством ПАТ «ДАХК «Топаз». Зокрема, стаж роботи даного пенсіонера на підприємстві відповідача становить 6 р. 2.00 міс., відтак частка різниці у розмірі пенсії, що фінансується за рахунок ПАТ «ДАХК «Топаз» 15,36%. На підставі розпорядження від 19.03.2015 № 79153 ОСОБА_1, який перебуває на обліку в УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області, призначена і виплачується пенсія за віком, як науковому працівнику. Відповідно до повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України № 1977-ХІІ, і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, розмір відшкодування фактичних витрат на фінансування різниці суми пенсії, який підлягає сплаті відповідачем до Пенсійного фонду України по даному пенсіонеру за період з травня 2015 року по серпень 2015 року (включно) становить 2 802,78 грн.

Відповідно до пп. 5, 6 Порядку № 372, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України № 1977-ХІІ, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення. У разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на фінансування різниці у розмірі пенсії (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації та заклади у місячний строк з дня виникнення таких обставин.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Отже, згідно повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України № 1977-ХІІ, і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, розмір відшкодування фактичних витрат на фінансування різниці суми пенсії, який підлягає сплаті відповідачем до Пенсійного фонду України по пенсіонеру ОСОБА_1 за період з травня 2015 року по серпень 2015 року (включно) становить 2 802,78 грн.

Позивачем своєчасно направлялись на адресу відповідача зазначені повідомлення, які були отримані уповноваженими особами ПАТ «ДАХК «Топаз», про що свідчать наявні у справі копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень. Проте, відповідачем в установлені законом строки вказані у повідомленнях суми з відшкодування фактичних витрат сплачені не були.

Вищенаведені, встановлені судом, обставини справи були підтверджені доказами, зібраними під час її розгляду.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано суду будь-яких платіжних документів, які б свідчили про повне або часткове погашення заборгованості. Також, відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача, викладені останнім в обґрунтування позовних вимог.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді заборгованість по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, по пенсіонеру вказаному в адміністративному позові за період з травня 2015 року по серпень 2015 року (включно) в сумі 2 802,78 грн. відповідачем не сплачено, а отже заборгованість перед Пенсійним фондом України залишається не погашеною.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 11, 41, 71, 86, 94, 122, 159-163, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна холдингова компанія «Топаз» про стягнення заборгованості по відшкодуванню різниці між сумою пенсії призначеної науковому працівнику відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, - задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна холдингова компанія «Топаз», (69071, м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Магістральна, буд. 84, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 25-А; , р/р 1082, банк: Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) суму заборгованості по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право працівник ОСОБА_1 за період з травня 2015 року по серпень 2015 року (включно) у розмірі 2 802,78 (дві тисячі вісімсот дві гривні 78 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко