Справа № 805/1165/15-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1165/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р. Справа № 805/1165/15-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцька М.М розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш»

до

Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів у Донецькій області

Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

про

визнання протиправною бездіяльність та зобов’язання вчинити певні дії.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача 1 до судового засідання не з'явився,повідомлений належним чином.

Представник відповідача 2 до судового засідання не з'явився,повідомлений належним чином.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги частини четвертої статті 122, частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Азовзагальмаш» звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів у Донецькій області, Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов’язання здійснити залік надміру сплачених ПАТ «Азовзагальмаш грошових зобов'язань з податку на прибуток в рахунок сплати орендної плати за травень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за червень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за липень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за серпень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за вересень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за жовтень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за листопад 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за грудень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, та в рахунок сплати земельного податку за липень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за серпень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за вересень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за жовтень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за листопад 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за грудень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, зобов'язання відобразити в інтегрованій картці ПАТ «Азовзагальмаш» станом на 19.01.2015 року залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 3 962 122,58 гривень в рахунок сплати орендної плати та залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 216 616,79 гривень в рахунок сплати земельного податку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що станом на 20.01.2015 року позивач мав переплату авансових внесків з податку на прибуток в розмірі – 40 715 293,55 грн, та станом на 11.02.2015 року з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 11 913 171,10 грн., та має заборгованість зі сплати орендної плати за період травень-грудень 2014 року у розмірі 3 962 122,58 гривень, зі сплати земельного податку за період липень-грудень 2014 року у розмірі 216 616,79 гривень. З метою погашення своєї заборгованості зі сплати орендної плати та земельного податку позивач звертався до відповідача із заявами про перерахування надмірно сплачених коштів по податку на прибуток в рахунок погашення зобов'язання по сплаті спеціального використання води, однак відповіді не отримував.

Відповідач 1 надав письмові заперечення проти позову, в яких посилається на пункт 87.1. статті 87 ПКУ джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Вважає, що вимоги позивача є необгунтованими та просить відмовити у задоволенні адміністративного позову (а.с.52-55).

Відповідач 2 надав суду пояснення в яких зазначив, що перерахування коштів не здійснено, заборгованість по земельному податку та орендній платі не погашено.(а.с.41)

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач – Публічне акціонерне товариство «Азовзашальмаш» зареєстровано як юридична особа 24.09.1997 року, ідентифікаційний номер 13504334, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 21).

З 21.12.1991 року позивач перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 06.05.2011 №124/10/29-14-2 (а.с. 19).

До Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області були подані податкова декларація з плати за землю (земельний податок за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік – 17.02.2014 року та податкова декларація з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік – 04.02.2014 року.

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою .

Пунктом 288.4 статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Станом на 20.03.2015 року позивач мав переплату авансових внесків з податку на прибуток в розмірі – 40 715 293,55 грн., та з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 11 913 171,10 грн., та має заборгованість зі сплати орендної плати за період травень-грудень 2014 року у розмірі 3 962 122,58 гривень, та зі сплати земельного податку за період липень-грудень 2014 року у розмірі 216 616,79 гривень.

Згідно з актами звірки № 162-20 та №164-20 від 11.02.2015 року, № 1015-20 від 20.03.2015 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС підтверджено суму переплати з авансових внесків з податку на прибуток в розмірі – 40 715 293,55 грн, та з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 11 913 171,10 грн. (а.с. 16-18).

15.01.2015 року позивач звертався до відповідачів із заявою про зарахування переплати з податку на прибуток (код платежу 11021000) у виплату заборгованості зі сплати земельного податку за земельні ділянки (код платежу 13050100) та у виплату орендної плати за земельні ділянки (код платежу 13050200) (а.с. 14).

17.03.2015 року позивач повторно звернувся до відповідачів із заявою про зарахування переплати з податку на прибуток (код платежу 11021000) у виплату заборгованості зі сплати земельного податку за земельні ділянки (код платежу 13050100) та у виплату орендної плати за земельні ділянки (код платежу 13050200)(а.с.15).

Відповідач 1 в запереченні зазначив, що, за заявою позивача, надана відповідь (лист від 02.04.2015р. №1728/10/2803-13-03) з посиланням на Закон України від 28.12.2014 за № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» з 1 січня 2015 року набрали чинності норми щодо зарахування 90 відсотків податку на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств державної власності та податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності) до загального фонду державного бюджету, решта 10 відсотків - до загального фонду обласних бюджетів та м. Києва.

До 1 січня 2015 року, податок на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності) зараховувався у повному обсязі до державного бюджету. Виходячи з вищезазначених положень Бюджетного та Податкового кодексів України кошти з податку на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств державної власності, та податку на прибуток підприємств і фінансових установ комунальної власності), які помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету до 1 січня 2015 року, підлягають поверненню виключно за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику, крім випадків наявності у платника податкового боргу.

Згідно з п. 43.6 ст.43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Відповідно до п.п. 14.1.115 п.14.1. ст. 14 Податкового Кодексу України (надалі- ПК України) надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до п.п.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 87.1. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є, зокрема, суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена, зокрема, за рахунок помилково надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, податковим законодавством передбачені джерела погашення податкових зобов'язань платників податків, у тому числі за рахунок надміру сплачених податків по інших платежах. Таке право, надане законом платнику податку, є вираженням його волі, спрямованої на погашення грошових зобов'язань.

Відповідно до пп.87.1 ст.87 ПК України платнику податків достатньо для зарахування переплати з певного платежу в погашення грошового зобов'язання або погашення податкового боргу подати заяву довільної форми з обов'язковим зазначенням напряму здійснення такого платежу.

Вжиття будь-яких додаткових дій з боку платника податків щодо сплати грошових зобов'язань шляхом поданням такої заяви ПК України не вимагається. Виконання обов'язку платника податків зі сплати грошового зобов'язання за рахунок переплат жодним чином не обумовлюється будь- якими діями податкового органу.

Пунктом 43.4 ст. 43 ПК України визначено, що платник податків подає заяву, зокрема, на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету.

Наявність переплати по платежам «авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» в розмірі 40 715 293,55 грн. та «податку на прибуток приватних підприємств» у сумі 11 913 171,10 грн. відповідачем не заперечується, що підтверджується Актами звірення розрахунків № 162-20 та №164-20 від 11.02.2015 року, № 1015-20 від 20.03.2015 року.

Позивач, як платник податку, вправі розпоряджатися власними коштами, зокрема шляхом звернення до податкового органу з заявою про здійснення заліку податкових зобов'язань. Не здійснення відповідачем такого заліку, при наявності відповідної переплати, порушує право позивача на розпорядження коштами, оскільки відсутні обставини, через які проведення спірного заліку податкових зобов'язань є неможливим.

З поданням заяв № 523-38 від 15.01.2015 р., № 913/66 від 17.03.2015 р. позивачем були виконані вимоги законодавства щодо визначення джерела сплати грошових зобов'язань.

Пункт 87.1 ст. 87 ПК України, прямо встановлює можливість погашення грошового зобов'язання за рахунок наявної переплати і такий спосіб погашення грошових зобов'язань стоїть в одному ряду з іншими способами погашення, наприклад, грошовими коштами. При цьому ПК України не передбачає випадки, за яких податковий орган може відмовитися від сплати платником податків грошового зобов'язання за рахунок наявної у нього переплати.

Відповідно до ст. ст. 43 та 87 ПК України, подання відповідної заяви платником податків є достатньою та єдиною необхідною дією з боку платника податків для зарахування переплати певного платежу в погашення грошового зобов'язання чи податкового боргу з іншого платежу.

Тобто шляхом подання заяви про зарахування переплати в рахунок сплати грошових зобов'язань (податкового боргу) платник податків реалізує надане йому право визначити джерело сплати грошових зобов'язань, якому кореспондує обов'язок податкового органу здійснити відповідне зарахування.

Отже, оскільки у відповідності до пункту 87.1. статті 87 ПК України переплата за податком (обов'язковим платежем) є джерелом погашення податкового боргу платника податків, а тому не проведення відповідачем заліку надмірно сплачених коштів є протиправною бездіяльністю, чим порушені права позивача у сфері публічно-правових відносин.

Переплата з податку на прибуток позивача станом на дату надання заяв про повернення, зарахована до Державного бюджету України понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату. Це, підтверджується наданими відповідачем документами, а саме обліковими картками з податку на прибуток.

Територіальний орган Державної фіскальної служби вирішує питання щодо списання помилково та/або надміру сплачених сум податків, зборів, що обліковуються в інтегрованій картці платника більше 1095 днів без руху (відсутні зменшення та нарахування зобов'язань або нарахування, які мають нульове значення, та сплата), за умови відсутності заяви платника про їх повернення згідно із законодавством (п. 11 Порядку № 765).

Як вбачається з заяв про повернення надміру сплаченого податкового зобов'язання, то вони подані позивачем протягом 1095 днів відповідно до положень ст. 43 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем виконано всі передбачені ст. 43 Податкового кодексу України умови для повернення наявної у нього переплати з податку на прибуток.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись статями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів у Донецькій області, Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов’язання здійснити залік надміру сплачених ПАТ «Азовзагальмаш грошових зобов'язань з податку на прибуток в рахунок сплати орендної плати за травень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за червень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за липень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за серпень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за вересень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за жовтень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за листопад 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за грудень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, та в рахунок сплати земельного податку за липень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за серпень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за вересень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за жовтень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за листопад 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за грудень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, зобов'язання відобразити в інтегрованій картці ПАТ «Азовзагальмаш» станом на 19.01.2015 року залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 3 962 122,58 гривень в рахунок сплати орендної плати та залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 216 616,79 гривень в рахунок сплати земельного податку - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів у Донецькій області, Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області щодо не проведення заліку надміру сплачених ПАТ «Азовзагальмаш грошових зобов'язань з податку на прибуток в рахунок сплати орендної плати за травень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за червень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за липень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за серпень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за вересень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за жовтень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за листопад 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за грудень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, та в рахунок сплати земельного податку за липень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за серпень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за вересень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за жовтень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за листопад 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за грудень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень.

Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів у Донецькій області, Маріупольську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області здійснити залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в рахунок сплати орендної плати за травень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за червень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за липень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за серпень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за вересень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за жовтень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за листопад 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, за грудень 2014 року в розмірі 495 265,33 гривень, та в рахунок сплати земельного податку за липень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за серпень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за вересень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за жовтень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за листопад 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень, за грудень 2014 року в розмірі 36 102,81 гривень.

Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів у Донецькій області, Маріупольську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області відобразити в інтегрованій картці ПАТ «Азовзагальмаш» станом на 19.01.2015 року залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 3 962 122,58 гривень в рахунок сплати орендної плати та залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 216 616,79 гривень в рахунок сплати земельного податку.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті 22 жовтня 2015 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Толстолуцька М.М.