Справа № 350/1780/14-а 2-а/350/66/2014
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року № 876/1375/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Курильця А.Р., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірним і скасування рішення, зобовязання до вчинення дій,

встановив:

07.11.2014 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до УПФ України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області у якому просить: визнати неправомірним та скасувати рішення № 1 від 18.07.2012 про щомісячне утримання з пенсії по 20% переплати в сумі 12984,62 грн; зобовязати відповідача припинити утримання з пенсії позивача вказаної переплати та повернути утримані в період з липня 2012 року по листопад 2014 року кошти в сумі 5381,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з 05.11.2011 він перебуває на обліку в УПФ України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). 18.07.2012 відповідачем прийнято рішення № 1, яким вирішено щомісячно утримувати з його пенсії по 20% до повного погашення переплати в сумі 12984,62 грн, яка виникла внаслідок призначення пенсії на підставі довідки від 28.05.2014 № 171, відомості у якій не відповідають розрахунково-платіжним відомостям по заробітній платі. Позивач вважає, вказане рішення та дії відповідача про утримання сум переплати пенсії неправомірними, оскільки виходячи з положень ст. 50 Закону № 1058-IV, утримання з пенсії надміру виплачених сум може бути здійснено лише за двох умом, а саме: зловживання з боку пенсіонера або подання недостовірних відомостей. Однак, спірна переплата виникла не з вини позивача, а відтак відсутні підстави для стягнення з нього цих коштів.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2014, з урахування ухвали про виправлення описки від 28.01.2015, позов задоволено повністю.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що Пенсійним органом було скеровано запит в управління Пенсійного фонду по Петровському районі Ставропольського Краю Російської Федерації для проведення зустрічної перевірки стажу роботи та достовірності видачі довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 25.01.1982 по 14.09.1987 в сільськогосподарському виробничому кооперативі «Шангалинський», за наслідками якої отримано акт від 10.05.2012, яким не підтверджено довідку від 28.05.2004, у звязку з її невідповідністю розрахунково-платіжним відомостям, та отримано іншу довідку від 25.07.2012. У звязку з викладеним, відповідачем проведено перерахунок пенсії відповідно довідки від 25.07.2012 та визначено суму переплати пенсії, у звязку з чим вважає, що рішення від 18.07.2012 № 1 є правомірним. Крім цього, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивачем пропущено визначений ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, оскільки копію протоколу про утримання переплати пенсії та розяснення про причини виникнення такої переплати, ОСОБА_1 було надано ще 08.10.2012, що підтверджується його особистою розпискою на відповіді від 05.10.2012. Посилання суду першої інстанції, як на підставу для поновлення цього строку, що позивач тривалий час перебував за межами області є безпідставним.

Враховуючи відсутність від усіх осіб, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх участі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалам справи, що з 05.01.2011 Управлінням ПФ України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області ОСОБА_1 призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок загального захворювання згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Під час призначення вказаної пенсії, відповідачем враховано надану позивачем довідку від 28.05.2004 № 28 про заробітну плату за період роботи з 01.08.1982 по 31.07.1987 в сільськогосподарському кооперативі «Шангалинський» (Російська Федерація).

Згідно протоколу засідання комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахуноком) та виплатою пенсій від 18.07.2012 № 1, Управлінням ПФ України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області прийнято рішення про утримання з пенсії позивача починаючи з липня 2012 року по 20% переплати в сумі 12984,62 грн до повного погашення.

Як вбачається з листа відповідача від 05.10.2012 № 4179/03, вказане рішення прийняте у звязку з надходженням 20.05.2012 на запит відповідача акта перевірки Управління Пенсійного фонду в Петровському районі Ставропольського Краю Російської Федерації від 10.05.2012, яким встановлено розбіжність між відомостями зазначеними у довідці від 28.05.2004 № 28 і розрахунково-платіжними відомостями по зарплаті. Разом з вказаним актом на адресу відповідача надійшла нова довідка від 25.07.2012, відповідно до якої проведено перерахунок пенсії позивача, внаслідок чого виникла переплата в сумі 12984,62 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» повернення пенсіонером сум пенсії, які надміру виплачені здійснюються тільки у разі встановлення зловживань з боку пенсіонера. Однак, у процесі судового розгляду не встановлено зловживань з боку позивача при призначенні йому пенсії. Переплата пенсії виникла не з вини пенсіонера, а тому оскаржувані дії та рішення відповідача є протиправними. При цьому, суд першої інстанції поновив позивачу строк звернення до адміністративного суду, оскільки останній тривалий час перебував за межами області.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується частково, оскільки вони зроблені без належного зясування обставин щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Статтею 99 КАС України визначено строки звернення до адміністративного суду, частиною 2 якої передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки іншими законами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати визначений ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у цій справі є рішення про утримання з його пенсії переплати, яке відповідачем прийняте 18.07.2012. Також позивачем заявлено вимоги про зобовязання відповідача повернути кошти, які утриманні з його пенсії у період з липня 2012 року по листопад 2014 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу про прийняття відповідачем вказаного вище рішення та відповідно про утримання з його пенсії суми переплати було відомо ще з 08.10.2012, оскільки цього дня ним особисто отримано відповідь від 05.10.2012 № 4179/03 разом із копією розпорядження про перерахунок пенсії та протоколу про утримання переплати (а.с. 29-30).

Крім цього, з матеріалів справи встановлено, що у жовтні 2012 року УПФ України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області зверталося в порядку цивільного судочинства з позовом про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої пенсії. Проте, ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2013 провадження по справі № 913/2197/2012 закрито, у звязку з її підсудністю адміністративному суду. При цьому, з цієї ухвали вбачається, що ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, що свідчить про його обізнаність щодо розгляду вказаної справи.

Враховуючи те, що позивачу про порушення його прав було відомо ще з 08.10.2012, звернувшись із розглядуваним адміністративним позовом 07.11.2014 він пропустив визначений ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про скасування рішення від 18.07.2012 № 1 та зобовязання повернути кошти, які утримані з його пенсії в період з липня 2012 року по квітень 2014 року.

При цьому, як на підставу для поновлення строку звернення до адміністративного суду, не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на те, що він більше року перебував у Рівненській області в господарстві своєї сестри, оскільки це не підтверджено жодними доказами. Крім цього, позивачем не надано жодних доказів про наявність обставин, які б перешкоджали йому вчасно звернутися до суду, оскільки достеменно знаючи про порушення своїх прав, навіть перебуваючи у Рівненській області позивач мав можливість поштою направити адміністративний позов.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів, які б давали підстави вважати, що цей строк пропущено з поважних причини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відповідності до ст. 100 КАС України позовні вимоги в частині визнання неправомірним і скасування рішення, а також в частині зобовязання повернути кошти, які утримані з пенсії в період з липня 2012 року по квітень 2014 року слід залишити без розгляду.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що з пенсії позивача, яка є періодичним платежем та виплачується щомісячно, відповідач продовжує утримувати переплату, а тому враховуючи те, що решта позовних вимог подана у межах строку звернення до адміністративного суду, такі підлягають вирішенню по суті.

У відповідності до п. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення вбачається, що повернення виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за умови встановлення зловживань з боку пенсіонера.

Разом з тим, п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, зокрема пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відтак, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Тобто, діючим законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії.

Будь-яких доказів наявності вини позивача чи зловживань з його боку відповідачем не надано та судом не встановлено, оскільки як вбачається із довідки від 28.05.2004 № 171 така видана колгоспом «Шангалинський», а не позивачем. Доказів підробки цієї довідки чи того, що позивачу було відомо про недостовірні відомості зазначені у цій довідці, матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції дійшов вірно висновку про безпідставність утримання з його пенсії суми переплати та зобовязав припинити таке утримання.

Щодо позовної вимоги про зобовязання повернути кошти, які утримані з пенсії позивача, то враховуючи, що така за період з липня 2012 року по квітень 2014 року залишена без розгляду, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення за період з травня 2014 року. При цьому, враховуючи суму переплати, Пенсійним органом продовжується утримання з пенсії позивача цієї переплати і після листопада 2014 року, а тому з метою повного захисту прав позивача, необхідним є вихід за межі позовних вимог та задоволення цієї вимоги шляхом зобовязання відповідача повернути утриману з пенсії позивача суму переплати за період починаючи з травня 2014 року.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової поставни про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 100, 155, 195, 197, 198, 202, 203, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2014 року у справі № 350/1780/14-а (2-а/350/66/2014) скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області в частині позовних вимог про визнання неправомірним і скасування рішення та про зобовязання повернути кошти, які утримані з пенсії позивача у період з липня 2012 року по квітень 2014 року залишити без розгляду.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області припинити утримання з пенсії ОСОБА_1 суми переплати, що здійснюється на підставі протокольного рішення комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій від 18.07.2012 № 1, а також повернути ОСОБА_1 кошти, які утримані з його пенсії починаючи з квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_2