Справа № 2а-9829/12/2670
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2012-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-9829/12/2670

У Х В А Л А

19 вересня 2012 року № 2а-9829/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., за участю секретаря судового засідання Розсошко К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі по справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВІКО"

до

Київської обласної філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України,

Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України,

третя особа: Державне підприємство "Іванківський цукровий завод"

про

визнання нечинним та скасування рішення про накладення обтяження на рухоме майно від 12.05.2010,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва знаходиться вищезазначена справа.

У судовому засіданні 19.09.2012 року представником ДП «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Клопотання мотивоване тим, що ДП “Інформаційний центр” Міністерства юстиції України не є суб'єктом владних повноважень, а тому не може бути відповідачем у адміністративному процесі.

В судовому засіданні представник позивача у вирішенні поданого клопотання покладається на розсуд суду.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У розумінні ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За ст. 17 цього ж Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до ст 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Таким чином, кваліфікуючою ознакою змісту адміністративного позову відповідно до положень частини 4 ст. 105 КАС є юридична значущість для особи, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов, рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, тобто безпосередня залежність виникнення, зміни чи припинення прав та обов'язків зазначеної особи від такого рішення, дії чи бездіяльності.

Згідно ст. 43 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” від 18.11.2003 року № 1255-IV (із змінами та доповненнями), держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.

Державний реєстр обтяжень рухомого майна, являє собою єдину комп’ютерну базу даних, яка містить інформацію про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.

Держатель Державного реєстру наділяє відповідних суб'єктів повноваженнями реєстраторів Державного реєстру, які надаватимуть послуги щодо внесення записів до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень, звернення стягнення на предмет обтяження та надання витягів з Державного реєстру, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (абз 4 ст 43 Закону).

Держатель та реєстратор Державного реєстру, їх посадові особи несуть відповідальність згідно із законом за порушення порядку ведення Державного реєстру, а також за внесення чи надання недостовірних відомостей (абз 5 ст 43 Закону).

Державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису.

Внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, згідно Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830, здійснюють реєстратори.

Згідно наказу Міністерства юстиції України Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.07.2006 N 57/5, реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна є державне підприємство “Інформаційний центр” Міністерства юстиції України, державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси.

Отже, за даних обставин відповідач, як реєстратор Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виконує делеговані йому законодавством повноваження із внесення та виключення записів про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження, рішення ті дії якого безпосередньо впливають на обсяг прав та обов’язків позивача, а тому відповідач за даних спірних правовідносин є суб'єктом владних повноважень у розумінні ст. 3 КАС України.

Відтак, суд вважає що згідно ст.157 КАС України підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Відповідача про закриття провадження у справі –відмовити.

Ухвала окремо від постанови оскарженню на підлягає.

Суддя Р.О. Арсірій