Справа № 826/16072/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

22 жовтня 2015 року м. Київ № 826/16072/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі Мині І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Начальника управління північного територіального командування Національної гвардії

України (в/ч 3001)

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити певні дії,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до начальника управління північного територіального командування Національної гвардії України (в/ч 3001) про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити певні дії.

Просив суд:

- визнати дії та бездіяльність протиправними;

- визнати висновок службового розслідування, затвердженого 01.08.2014, протиправним, а клопотання до командувача НГУ від 02.07.2014 вих.№12/678 - не чинним;

- зобов'язати відповідача прийняти нове рішення про призначення службового розслідування, яке провести із додержанням вимог закону.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно відбитку штампу відділу діловодства Окружного адміністративного суду міста Києва, позивач з даним позовом звернувся до суду 07.08.2015.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2015 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 22.10.2015 наголошував, що у оскаржуваному висновку службового розслідування, затвердженого 01.07.2014, відсутні відомості про мотиви та мету нез'явлення позивача на службу, а бесіда під час якої відповідач міг дізнатися про мотиви поведінки позивача, не проводилися, тобто затверджуючи висновок службового розслідування відповідач порушив право позивача на захист, у зв'язку з чим у нього з'явилися підстави для звернення до суду із даним позовом.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 22.11.2015 не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду належним чином повідомлений, заперечень та клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, суду не надав.

На підставі частин третьої та сьомої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 22.10.2015 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Строки звернення до суду із адміністративним позовом регламентовані нормами статті 99 Кодексу адміністративного судочинства.

Згідно частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, предметом даного спору є дії, бездіяльність, висновок службового розслідування, затверджений відповідачем 01.07.2014, а також клопотання відповідача від 02.07.2014 №12/678 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у позовній заяві допущено технічну помилку у зазначенні дати затвердження оскаржуваного висновку службового розслідування, а саме: зазначено 01.08.2014 замість вірного 01.07.2014.

Із аналізу вказаних норм статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що початком обчислення строку звернення до суду із адміністративним позовом у справах щодо проходження публічної служби вважається день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, зокрема, винесення спірного наказу.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду (справа №826/14083/14) був позов ОСОБА_1 до начальника управління північного територіального командування Національної гвардії України (в/ч 3001) про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2014, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2015, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.07.2015 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1.

Суд звертає увагу, що при розгляді вказаної справи судом, зокрема, судом першої інстанції було прийнято до уваги висновок службового розслідування від 01.07.2014 по факту нез'явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять днів майора ОСОБА_1 Крім того, судом встановлено, що 02.07.2014 на адресу Головного управління Національної гвардії України в порядку статті 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України надійшло клопотання начальника управління Північного територіального командування внутрішніх військ МВС України генерала-майора Миколенка М.О. про накладення на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, передбаченого пунктом «є» Дисциплінарного Статут Збройних Сил України «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю».

Суд, з огляду на норми частини першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, вважає встановленим факт обізнаності позивачем 10.11.2014 (дата прийняття рішення судом першої інстанції) про висновок службового розслідування, затверджений 01.07.2014, та клопотання відповідача від 02.07.2014, оскільки представник позивача був присутнім у судовому засіданні, постанова суду від 10.11.2014 позивачем була оскаржена тощо.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що про оскаржувані висновок службового розслідування та клопотання вже було відомо у листопаді 2014 року, а до суду він звернувся лише 07.08.2015, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інших доказів поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду з адміністративним позовом суду не надано.

Частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до частини другої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій.

Враховуючи наведене, а також те, що позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї матеріали не містять жодних доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

Згідно частини третьої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

З огляду на викладене, керуючись частиною 2 статті 5, статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до начальника управління північного територіального командування Національної гвардії України (в/ч 3001) про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити певні дії - без розгляду.

Роз'яснити позивачу про право звернення до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.О. Іщук

Повний текст ухвали виготовлений 27.10.2015.