Справа № 2а-5466/10/2570
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5466/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 р.

. Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Кашпур О.В.

суддів - Бородавкіної С.В., Сорочко О.Є.

при секретарі - Косолаповій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 27.10.2010 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України і просить визнати його право на зарахування часу роботи з липня 1980 року по січень 1993 року в Чернігівському облвиконкомі (облдержадміністрації) на посадах державного службовця, зайняття яких вимагає вищої юридичної освіти до спеціального стажу роботи судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного довічного утримання та зобовязати Державну судову адміністрацію України у відповідності до встановленого порядку ст.. 43 Законом України «Про статус суддів» (в редакції 1992 року з наступними змінами) призначити судді Острянському В.І. щомісячне довічне грошове утримання з дня звернення до суду. Свої вимоги мотивував тим, що законодавство передбачає порядок зарахування до спеціального стажу роботи прокурорам, слідчим і особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим , що дає їм право на пенсію за вислугу років, періоду їх роботи на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, а суддям, як таким же державним службовцям не передбачає. Вважає, що це є порушенням ст.. 24 Конституції України і свідчить про наявність привілею у прокурорів, слідчих і осіб, звільнених з військової служби та наявність обмежень у суддів. На підставі наведеного вважає свої позовні вимоги законними та обґрунтованими.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав, зазначив, що ст.. 43 Закону України «Про статус суддів» та Постанова Кабінету міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року № 865 містять вичерпний перелік посад, робота на яких включається до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання довічного грошового утримання. Стаж роботи на посадах державних службовців з вищою юридичною освітою до такого переліку не входять. За цих обставин вважає позовні вимоги безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Встановлено, що ОСОБА_1 з липня 1980 року по січень 1993 року (12 років і 06 місяців) відповідно до записів у трудовій книжці за №№ 16-24 працював в виконкомі Чернігівської обласної ради народних депутатів на посадах відповідального секретаря комісії по боротьбі з пияцтвом, інструктора по роботі добровільних дружин, інструктора організаційно-інструкторського відділу, провідного спеціаліста по роботі групи виконкомів місцевих рад народних депутатів, провідного спеціаліста юридичного відділу виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів. В січні 1993 року був обраний суддею Прилуцького міського суду Чернігівської області, а з березня 2001 року і по даний час працює на посаді судді Апеляційного суду Чернігівської області.

На запит Голови Апеляційного суду Чернігівської області у 06 жовтня 2010 року листом Державної судової адміністрації за № 12-7176/10 від 22.10.2010 року було повідомлено, що зарахування до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, період роботи з липня 1980 року по січень 1993 року, не передбачено чинним законодавством.

Відповідно до п.п.1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визнано такими, що втратив чинність Закон України "Про статус суддів", крім статей 43 та 44, які втрачають чинність з 1 січня 2011 року;

Статтею 43 Закону України «Про статус суддів» встановлено, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень. Суддя також має право на відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно п. 3№ Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. N 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином законодавство чітко встановлює вичерпний перелік посад, стаж роботи на яких дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, робота на посадах державного службовця, що вимагає вищої юридичної освіти до вказаного переліку не входить, а тому суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача про зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, стажу роботи позивача з липня 1980 року по січень 1993 року на посадах державного службовця у виконкомі Чернігівської обласної ради.

Посилання позивача на те, що уразі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини та на те, що ані Закон України «Про судоустрій і статус суддів» ані Закону України «Про статус суддів» не містять заборони щодо включення до спеціального стажу судді часу їх роботи на посадах державного службовця, зайняття яких вимагає вищої юридичної освіти, суд вважає хибними, оскільки Закон України «Про статус суддів» та Постанова Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. N 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» чітко встановлюють правове регулювання питання щодо розрахунку стажу роботи судді, що дає право на відставку, та визначає вичерпний перелік посад, робота на яких зараховуються до стажу роботи судді, тобто існує спеціальне законодавство, яке врегульовує це питання, а застосування судом аналогії закону можливе лише за відсутності спеціального законодавчого акту, який би регулював спірні питання.

За наведених обставин, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зарахування до спеціального стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання стаж роботи на посадах державного службовця у Чернігівському облвиконкомі з липня 1980 року по січень 1993 року та зобовязання Державної судової адміністрації України призначити йому довічне грошове утримання з дня звернення до суду задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_2

Судді С.В. Бородавкіна

підписи

ОСОБА_3