Справа № 816/2223/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2223/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Іваненка С.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рогози Х. С.,

представників позивача - Безручко Л. Г., Тімакіної Л. В., Титаренко О. І.,

представників відповідача - Яцишин Ю. Г., Чайки М. Г., Вовк Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка" до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка" (надалі - ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - Миргородська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 18 травня 2015 року № .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 24959700 грн., з яких 16639800,00 грн. - за основним платежем та 8319900,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), оскільки господарські операції з ТОВ "Українська нафтогазова компанія", ТОВ "Віво-Транс", ТОВ "АС "Центр-транс", ТОВ "Атаман-Авто", ТОВ "Форт Консалт" ТОВ "Вівотранс", ТОВ "Таврія-Авто", ТОВ "Гефест-Оріон", ТОВ "НВФ АМГ ЛТД", ПП "Монтажсервіс", ТОВ "Поліал-Інжиніринг", ТОВ "Будресурс К", ТОВ "Спецхімпостачання", ТОВ "Агро-Техніка" , ТОВ "Тархан Сервіс Плюс", ТОВ "Дойче-Агро-Компані" мали реальний характер, підтверджені первинними документами, податковий кредит сформований в порядку, встановленому Податковим кодексом України, на підставі належним чином оформлених податкових накладних та первинних бухгалтерських документів В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, з підстав, викладених у запереченні на позов /том 58 а.с. 179-202/. Посилалась на безпідставність віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 16639800,00 грн. сплаченого ТОВ "Українська нафтогазова компанія", ТОВ "Віво-Транс", ТОВ "АС "Центр-транс", ТОВ "Атаман-Авто", ТОВ "Форт Консалт", ТОВ "Вівотранс", ТОВ "Таврія-Авто", ТОВ "Гефест-Оріон", ТОВ "НВФ АМГ ЛТД", ПП "Монтажсервіс", ТОВ "Поліал-Інжиніринг", ТОВ "Будресурс К", ТОВ "Спец-хімпостачання", ТОВ "Агро-Техніка", ТОВ "Тархан Сервіс Плюс", ТОВ "Дойче-Агро-Компані" за наслідками документального оформлення безтоварних господарських операцій щодо поставки товару, надання послуг.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, з 25 березня 2015 року по 15 квітня 2015 Миргородською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року з окремих питань.

За результатами перевірки складено Акт від 22 квітня 2015 року № 782/16-20-22-01-11/03770394/19 /том 1 а.с. 57-151/ в якому зафіксовано порушення ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" вимог пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ у розмірі 16639801,00 грн. та заниження податкового кредиту з ПДВ на 6348,00 грн.

На підставі акту перевірки від 22 квітня 2015 року № 782/16-20-22-01-11/03770394/19 Миргородською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 18 травня 2015 року яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 24959700,00 грн., з яких 16639800,00 грн. - за основним платежем та 8319900,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) / том 1 а.с. 52-55/.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" зареєстроване Шишацькою районною державною адміністрацією Полтавської області, свідоцтво про державну реєстрацію від 30 травня 2005 року Серія АОО № 584061.

ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" перебуває на податковому обліку в Миргородській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області.

Відповідно до Довідки з ЄДРПОУ серії АБ №494356 позивач здійснює свою діяльність за основними видами діяльності: виробництво цукру, допоміжна діяльність у рослинництві, вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур /том 5 а.с. 242/.

Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту суму 12037178,68 грн., з яких за вересень 2012 року - 1414325,83 грн., жовтень 2012 року - 3352340,84 грн., за листопад 2012 року - 3190440,31 грн., за грудень 2012 року - 3167899,05 грн., за січень 2013 року - 912172,65 грн. за результатами господарської операції з ТОВ "Українська нафто-газова компанія".

Правовідносини між ТОВ "Агрофірма "Ім. Довженка" та ТОВ "Українська нафто-газова компанія" проаналізовано на аркушах 112-146 Акту перевірки /том 1 а.с. 113-129/.

Судом встановлено, що 20 серпня 2012 року між позивачем (покупець) і ТОВ "Українська нафто-газова компанія" (постачальник) укладено Договір № П/12-161 купівлі-продажу природного газу, за умовами якого постачальник зобов'язався передати покупцю у власність природний газ, а покупець - прийняти та оплатити на умовах, передбачених Договором /том 1 а.с. 211-217/.

Протягом вересня 2012 року - січня 2013 року ТОВ "Українська нафто-газова компанія" здійснило постачання природного газу в обсязі 17372524,00 куб.м., що підтверджено первинними документами - двосторонніми актами передачі-приймання природного газу, підписаними представниками позивача і ТОВ "Українська нафто-газова компанія" від 30 вересня 2012 року, 31 жовтня 2012 року, 30 листопада 2012 року, 31 грудня 2012 року, 31 січня 2013 року /том 1 а.с. 218-222/. Надходження природного газу на підприємство позивача зафіксовано в роздруківках автоматизованих приладів обліку /том 2 а.с. 36-45/.

В акті перевірки (стор. 114) відображено, що приймання-передача природного газу від ТОВ "Українська нафто-газова компанія" проводилась (за даними розрахунків об'єму газу по комерційних вузлах обліку газу за показниками лічильників на початок та кінець періоду в об'ємі, приведеному до стандартних умов) згідно актів приймання-передачі.

Згідно з абзацом 5 пункту 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Позивач в період з 18 вересня 2012 року по 07 лютого 2013 року здійснив оплату одержаного за Договором природного газу на загальну суму 72223072,00 грн., в тому числі ПДВ 12037178,68 грн. /том 1 а.с. 249-250/.

Податковий кредит за Договором сформовано на підставі належним чином оформлених податкових накладних /том 1 а.с. 223-248/.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 1 Закону "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" постачання природного газу підлягає ліцензуванню. Постачальник природного газу, з яким у позивача укладено Договір № П/12-161 купівлі-продажу природного газу від 20 серпня 2012 року (далі - Договір), - ТОВ "Українська нафто-газова компанія" - одержало ліцензію на постачання природного газу, яка була чинна протягом всього часу дії Договору.

Стаття 16 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" передбачає відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу.

Згідно з пунктом 3.2 Договору, постачальник передає покупцю придбаний для нього газ у мережі ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України".

Судом встановлено, що транспортування природного газу газорозподільними мережами здійснювалося на підставі укладених позивачем договорів від 29 серпня 2012 року № 1-02/04/12 - з ПАТ "Полтавагаз", від 01 січня 2012 року № 12-Т - з ПАТ "Гадячгаз" /том 2 а.с. 92-96/, від 03 вересня 2012 року № 392-Т - з Диканським УЕГГ ПАТ "Полтавагаз" /том 2 а.с. 46-49/, від 01 січня 2013 року № 321-Т - з Диканським УЕГГ ПАТ "Полтавагаз" /том 2 а.с. 79-91/.

Судом встановлено, що транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів позивача підтверджено трьохсторонніми актами прийому-передачі природного газу від 30 вересня 2012 року, 31 жовтня 2012 року, 30 листопада 2012 року, 31 грудня 2012 року, 01 січня 2013 року, підписаними представниками позивача, ТОВ "Українська нафто-газова компанія", а також газорозподільних підприємств - ПАТ "Полтавагаз", Диканським УЕГГ ПАТ "Полтавагаз" та ПАТ "Гадячгаз" /том 2 а.с. 56-66, 98-102, 106-131, 151-155/. Зазначене також встановлено в акті перевірки (сторінки 119-120 Акту).

Послуги з транспортування та розподілу природного газу оплачені позивачем в повному обсязі /том 2 а.с. 67-68, 103-105,160-163/.

ПАТ "Полтавгаз" як газорозподільним підприємством спільно з ТОВ "Українська нафто-газова компанія" згідно з пунктом 8.1 Порядку доступу до ЄГСТУ було складено "Реєстри поставки природного газу промисловим споживачам Постачальником ТОВ "Українська нафто-газова компанія" газовими мережами ПАТ "Полтавгаз" за період вересень 2012 року - січень 2013 року, в яких відображено, що ТОВ "Українська нафто-газова компанія" як власник та кінцевий постачальник газу фактично здійснило постачання природного газу позивачу як кінцевому споживачу газорозподільними мережами ПАТ "Полтавгаз" в обсягах, що співпадають з обсягами придбаного газу /том 2 а.с. 31-35/.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що у власності ТОВ "Українська нафто-газова компанія" не було обсягу газу, який міг бути поставлений позивачу виходячи з наступного.

Частиною шостою статті 7 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" визначено, що Оператор Єдиної газо-транспортної системи здійснює балансування обсягів природного газу та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою з транспортування, зберігання та розподілу природного газу.

Визначення поняття "Оператор ЄГТС" надано в пункті 14 статті 1 цього Закону, згідно з яким Оператор Єдиної газотранспортної системи України (далі - оператор) - це газотранспортне підприємство, на яке рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в нафтогазовому комплексі, покладено функції оперативно-диспетчерського управління з видобутку, транспортування, зберігання та розподілу природного газу з метою забезпечення безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів України.

Наказом Міністерство палива та енергетики України від 5 листопада 2010 року № 463 функції оператора Єдиної газотранспортної системи України покладено на Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України").

НАК "Нафтогаз України" своїм листом № 6-3781/1.2-15 від 26 травня 2015 року /том 2 а.с. 29-30/, як оператор Єдиної газотранспортної системи України підтвердив, що згідно з інформацією про фактичну реалізацію природного газу промисловим споживачам для потреб ТОВ "АФ "ім. Довженка" з ресурсів ТОВ "Українська нафто-газова компанія" було використано наступні обсяги газу: вересень 2012 року - 2041,210 м3; жовтень 2012 року - 4 817,052 м3, листопад 2012 року - 4625,744 м3, грудень 2012 року - 4 572,035 м3, січень 2013 року - 1316,483 м3, всього 17372.524 м3.

Визначення терміну "ресурс природного газу" надано в Порядку доступу до ЄГСТУ, а саме, в пункті 1.3 визначено, що "ресурс природного газу - документально підтверджений наявний у постачальника обсяг природного газу".

Таким чином, НАК "Нафтогаз України", як Оператор ЄГСТУ підтвердив, що поставка газу на ТОВ "АФ "ім. Довженка" в період вересень 2012 року - січень 2013 року проводилась за рахунок газу, який знаходився у власності ТОВ "Українська нафто-газова компанія" за рахунок наступних ресурсів: у вересні 2012 року у обсязі 245849.259 м3 з ресурсів (походження): ТОВ "Карпатигаз" (власний видобуток по Спільній діяльності) - 25000.000, ТОВ "Газконтиненталь" (власний видобуток по Спільній діяльності) - 5145.393, ПАТ "Укрнафта" (по Спільній діяльності № 999/97) - 28000.000, ТОВ "ГК "Газовий Альянс" (ТОВ "Меркурій ТрейдКомпані" - ТОВ "ТОВ "Надра Геоцентр" (власний видобуток) - 418.316, відбір із ПСГ - 187285.550. У жовтні 2012 року у обсязі 420496.179 м3 з ресурсів (походження) ТОВ "Газконтиненталь" (власний видобуток по Спільній діяльності) - 5229.981, ПАТ "Укрнафта" (по Спільній діяльності № 999/97) - 42000.000, відбір із ПСГ- 373266.198. У листопаді 2012 року у обсязі 340405.472 м3 з ресурсів (походження): ТОВ "Газконтиненталь" (власний видобуток по Спільній діяльності) - 5151.572, відбір із ПСГ - 335253.900. У грудні 2012 року у обсязі 354866.249 м3 з ресурсів (походження): ТОВ "Газконтиненталь" (власний видобуток по Спільній діяльності) - 5258.560, ТОВ "Лідергаз" - ПАТ "Северодонецьке об'єднання "Азот" (імпорт) - 65947.976, відбір із ПСГ - 283659.713. У січні 2013 року у обсязі 238097.799 м3 з ресурсів (походження): ТОВ "Газконтиненталь" (власний видобуток по Спільній діяльності) - 5220.983, ТОВ "Лідергаз" (відбір із ПСГ) - 232396.816, ТОВ "ОКГ Укргаз" - 480.000.

В акті перевірки (стор. 118) зазначено, що придбаний у ТОВ "Українська нафто-газова компанія" природний газ використано у власному виробництві: ВП АФ "Золота гора", ВП "Яреськи", ВП АФ "Балясне", ВП АФ "Агро-Маяк" на опалення приміщень, ВП АФ "Шишацька" на опалення приміщень, на сушарку зерна, на олійницю; ВП "Орданівка", ВП АФ "Гоголеве", ВП АФ "ім. Шевченка" на опалення приміщень, на сушарку зерна; ВП "Яреськівський цукровий завод" на опалення приміщень, виробництво цукру, що відображено в бухгалтерському обліку наступним чином Дт 231 "Виробництво", Кт 203 "Паливо", Дт 91 "Загальновиробничі витрати" Кт 203 "Паливо".

Від проведення господарських операцій з постачання газу та його подальшого використання у господарський діяльності позивачем отримано прибуток, що не заперечувалось перевіряючим, а саме, Яреськівський цукровий завод здійснив переробку цукру з давальницької сировини та вирощеного буряку.

Фактичне отримання буряку та його переробка на цукор відображено в бухгалтерському обліку згідно оборотно - сальдових відомостей № 271, 201 та 22 /том 2 а.с. 132-134/.

В подальшому вироблений товар - цукор та мілясу реалізовано ПП "Євроспецсервіс", ціна Договору 2340 000грн. (Договір № 2012/1/05 від 5 листапада 2012 року), ТОВ СП

"Бегленд", ціна договору 2857865 грн., (Договір поставки № 15/01 від 23 січня 2013 року), "Coca-ColaBottlers LTD - сума контракту 19 млн. доларів США (Контракт № 2013/05-ПЗП Міжнародної поставки товару від 24 січня 2013 року).

Відповідно до основних техніко-економічних показників ВП "Яреськівський цукровий завод" ТОВ "АФ "ім. Довженка" витрати газу (з урахуванням пуску та зупинення) за період вересень 2012 року - січень 2013 року склали 14067,4 тис.м3., що згідно із розрахунком складає 29,08 тис.м куб. на 1 тону переробленого буряку, що в свою чергу складає витрату газу на 1 тн. виробленого цукру - 216,64 м3 /том 6 а.с. 12-16/.

Судом встановлено, що інші обсяги газу використано позивачем для опалення адміністративних приміщень, сушіння зерна та інші виробничі цілі.

Суд критично оцінює посилання відповідача на акти перевірки Основянівської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № 1137/20-38-23-01-04/37764888 від 12 серпня 2014 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Українська нафто-газова компанія", щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01 жовтня 2012 року по 16 січня 2014 року" та акт № 1175/20-38-23-01-04/37764888 від 27 серпня 2014 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Українська нафто-газова компанія", щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 16 червня 2012 року по 16 січня 2014 року, адже акт про неможливість проведення зустрічної перевірки не може бути належним доказом відсутності ведення відповідним суб'єктом господарської діяльності, оскільки засвідчує тільки один факт - відсутність платника податків за місцем реєстрації на момент проведення такої перевірки - 2014 рік, та не може бути підставою для визнання незаконною діяльності вказаного суб'єкта господарювання в 2012 році.

Суд прийшов до висновку, що господарська операція щодо поставки газу ТОВ "Українська нафто-газова компанія" належним чином відображена в первинних бухгалтерських документах, які оформлені належним чином відображена в бухгалтерському обліку, формування податкового кредиту проведено на підставі належним чином оформлених податкових накладних, операція з придбання газу мала реальний зміст та призвела до отримання прибутку.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Віво-Транс", ТОВ "Атаман Авто", ТОВ "Форт Консалт", ТОВ "Вивотранс", ТОВ "Таврія Авто", ТОВ "Гефест-оріон", ТОВ "АС Центр-Транс" було укладено договори на перевезення цукрових буряків. Господарська потреба в укладенні таких договорів була викликана наступним.

Позивач протягом 2013-2014 років вирощував цукрові буряки, що підтверджено Державними статистичними спостереженнями Форми № 4-сг та Форми № 29-сг по Шишацькому, Зіньківському, Диканському та Гадяцькому району /том 6 а.с. 33-40/.

За результатами збирання урожаю в 2013 році ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" зібрано цукрових буряків 4148509,25 ц., а в 2014 році - 4114418,63 ц. /том 6 а.с. 17-32/.

Як пояснив представник позивача вирощений цукровий буряк перевезено на ВП "Яреськівський цукровий завод" та ВП "Кобеляцький цукровий завод" ТОВ "Добробут", де перероблено на цукор, та отримано побічні продукти жом та мелясу.

Судом встановлено, що операції по перевезенню цукрового буряку відображені в бухгалтерському обліку по дебет рахунку 23, кредиту рахунку 63, процес переробки цукрового буряку на цукор по дебету рахунку 26, кредиту рахунку 23, реалізація цукру по дебету рахунку 36, кредиту рахунку 70 /том 2 а.с. 179, том 3 а.с. 22, 37, 125, 128, 187, том 4 а.с. 3/.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" із Товариством із обмеженою відповідальністю "Віво-Транс" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Позивач включив в грудні 2013 року до податкового кредиту (декларація скорочена) 101228,06 грн. за результатами господарської операції з ТОВ "Віво-Транс".

Правовідносини, що виникли між ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" та ТОВ "Віво-Транс" проаналізовано на аркушах 22 - 33 Акту перевірки.

Судом встановлено, що 21 листопада 2013 року між ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" і ТОВ "Віво-Транс" укладено договір № 25/1113/17 /том 2 а.с. 164-172/, на виконання якого Товариству було надано послуги з перевезення цукрового буряку.

ТОВ "Віво - Транс" надало послуги з перевезення цукрового буряку на загальну суму 607368,41 грн., в т.ч. ПДВ 101228,06 грн. Факт надання послуг підтверджується первинними документами - Актом здачі-прийняття робіт № 133 від 30 листопада 2013 року /том 2 а.с. 173/, товарно-транспортними накладними /том 11 а.с. 116-431/, заявками на перевезення вантажу /том 11 а.с. 59-60/. Податковий кредит сформовано на підставі зведеної податкової накладної № 133 від 30 листопада 2013 року /том 2 а.с. 174/.

Суд критично оцінює посилання відповідача на Акт про неможливість проведення звірки від № 798/16-01-22-06/38439576 від 03 вересня 2014 року в зв'язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб ТОВ "Віво-Транс" та посилання на недостатню кількість працюючих - 12 чоловік, як на підставу нереальності господарської операції з позивачем в листопаді 2013 року.

Судом встановлено, що ТОВ "Віво - Транс" зареєстроване платником ПДВ з 01 грудня 2012 року - статус свідоцтва - діюче (Аркуш акта перевірки 28), запис про припинення юридичної особи до ЄДР не вносився, господарська операція щодо перевезення буряку ТОВ "Віво -Транс" належним чином відображена в первинних бухгалтерських документах, які оформлені належним чином, відображена в бухгалтерському обліку, формування податкового кредиту проведено на підставі належним чином оформлених податкових накладних, операція мала реальний зміст та призвела до отримання прибутку.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" із Товариством із обмеженою відповідальністю ТОВ "АС "Центр-транс" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Позивач включив до складу податкового кредиту 513267,43 грн. (декларація скорочена) з яких за жовтень 2013 року - 270524,24 грн. та за листопад 2013 року - 242743,19 грн. за результатами господарської операцій з ТОВ "АС "Центр-транс".

Судом встановлено, що 09 вересня 2013 року між Товариством і ТОВ "АС "Центр-транс" укладено Договір № 25/0913/9 про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) /том 4 а.с. 4-15/.

Послуги з перевезення цукрового буряку надавались в період вересень - грудень 2013 року, перевезення буряку підтверджується товарно-транспортними накладними /том 15 а.с. 108-250, том 16 а.с.1-250, том 17 а.с. 1-90, 99-250, том 18 а.с.1-250, том 19 а.с. 1-88, 97-251, том 20 а.с. 1-253, том 21 а.с. 1-38, 44-250, том 22 а.с. 1-128, 135-220, 224-253, том 23 а.с. 3, 13, 18-167, том 35 а.с. 19-291, том 52 а.с.1-24, 36-250, том 54 а.с. 1-69, 76-250, том 55 а.с. 1-102, том 63 а.с. 1-250/, звітами по перевезенням з групуванням по полях /том 35 а.с. 1-18/ реєстрами виконаних робіт товарно-транспортних накладних /том 54 а.с.70-74, том 15 а.с. 101-107, том 17 а.с. 91-98, том 19 а.с. 89-95, том 21 а.с. 39-43, том 22 а.с. 129-131, 221, том 23 а.с. 1, 14-16/, заявками на перевезення вантажу /том 11 а.с. 58/.

За результатами наданих послуг складено та підписано акти приймання передачі послуг № 1258 від 30 вересня 2013 року, № 1348 від 30 вересня 2013 року, № 2 від 10 жовтня 2013 року, № 32 від 21 жовтня 2013 року, № 4 від 31 жовтня 2013 року, № 5 від 11 листопада 2013 року, № 6 від 21 листопада 2013 року, № 7 від 30 листопада 2013 року, № 8 від 30 листопада 2013 року, № 9 від 30 листопада 2013 року, № 10 від 06 грудня 2013 року, № 11 від 17 грудня 2013 року /том 4 а.с. 16-28/. Податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних, перелік яких відображений на стор. 179 акту перевірки № 50 від 30 вересня 2013 року, № 32 від 30 вересня 2013 року, № 9 від 10 жовтня 2013 року, № 22 від 21 жовтня 2013 року, № 44 від 31 жовтня 2013 року, № 7 від 11 листопада 2013 року, № 23 від 21 листопада 2013 року, № 47 від 30 листопада 2013 року, № 50 від 30 листопада 2013 року, № 46 від 30 листопада 2013 року, № 6 від 06 грудня 2013 року, № 14 від 17 грудня 2013 року /том 4 а.с. 29-40/.

Позивачем проведено розрахунки з ТОВ "АС "Центр-Транс" в повному обсязі платіжними дорученнями № 01-10044 від 08 жовтня 2013 року, № 01-10063 від 10 жовтня 2013 року, № 01-10092 від 23 жовтня 2013 року на суму 580872,16 грн., № 01-10251 від 31 жовтня 2013 року, № 01-10315 від 08 листопада 2013 року, № 01-10365 від 13 листопада 2013 року, № 02-9765 від 13 листопада 2013 року, № 01-10381 від 15 листопада 2013 року, № 01-10454 від 20 листопада 2013 року, № 01-10457 від 22 листопада 2013 року, № 01-10573 від 03 грудня 2013 року, № 01-14040 від 12 грудня 2013 року, № 02-16875 від 25 грудня 2013 року, № 234 від 25 грудня 2013 року, № 01-508 від 09 січня 2014 року, № 01-518 від 14 січня 2014 року, № 01-582 від 16 січня 2014 року, № 01-629 від 28 січня 2014 року, № 01-658 від 05 лютого 2014 року, № 01-2029 від 06 лютого 2014 року /том 4 а.с. 41-60/.

Суд критично оцінює посилання на Акт перевірки від 29 квітня 2014 року № 1227/26-55-22-08/38544965 ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Монрей" щодо підтвердження господарських взаємовідносин платниками податків за період з 01 квітня 2013 року по 31 грудня 2013 року", яким встановлено відсутність за місцезнаходженням посадових осіб ТОВ "Монрей", так як вказаний акт не є підтвердженням неможливості проведення господарських операцій між Позивачем та ТОВ "АС "Центр-Транс", при цьому, згідно з витягом з ЄДР ТОВ "АС Цунтр Транс" належним чином зареєстровано, відомості про юридичну особу підтверджено, ТОВ "АС "Центр-Транс" має статус платника ПДВ.

Судом встановлено, що ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" мало взаємовідносини з "АС "Центр-Транс" протягом вересня - грудня 2013 року, в той час як відповідач не визнав права на формування податкового кредиту позивача по взаємовідносинах з ТОВ "АС "Центр-Транс" виключно за жовтень - листопад 2013 року.

Судом встановлено, що ТОВ "АС "Центр-Транс" зареєстроване платником ПДВ, на момент правовідносин мало статус платника ПДВ, запис про припинення юридичної особи до ЄДР не вносився, господарська операція щодо перевезення буряку ТОВ "АС "Центр-Транс" належним чином відображена в первинних бухгалтерських документах, які оформлені належним чином, відображена в бухгалтерському обліку, формування податкового кредиту проведено на підставі належним чином оформлених податкових накладних, операція мала реальний зміст та призвела до отримання прибутку.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" із Товариством із обмеженою відповідальністю "Атаман-Авто" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Позивач включив до складу податкового 2820783,50 грн. (декларація скорочена) з яких за жовтень 2014 року на суму 1185703,00 грн., листопад 2014 року на суму 846626,00 грн., грудень 2014 року на суму 92308,06 грн. за результатами господарської операцій з ТОВ "Атаман-Авто".

Правовідносини між ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" та ТОВ "Атаман-Авто" проаналізовано на аркушах 48 - 60 Акту перевірки. Судом встановлено, що 29 липня 2014 року між позивачем і ТОВ "Атаман-Авто" укладено Договір № 290714 з перевезення цукрового буряку /том 2 а.с. 180-201/. На підставі договору Товариству протягом вересня - грудня 2014 року надано послуги загальною вартістю 16924700,95 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 2820783,50 грн. Факт надання послуг з перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними /том 7 а.с. 9-222, том 9 а.с. 5-245, том 23 а.с. 195-250, том 24 а.с. 1-207, 220-250, том 25 а.с. 1-93, 101-250, том 26 а.с. 1-93, 97-157, 163-250, том 27 а.с. 1-250, том 28 а.с. 1-241, 242 - 350, том 29 а.с. 1-158, 203-250, том 30 а.с.1-121, 130-250, том 31 а.с. 1-218, 223-250, том 32 а.с. 1-250, том 33 а.с. 1-250, том 34 а.с. 22-250, том 36 а.с. 29-250, том 37 а.с. 1-250, том 42 а.с. 1-185, том 43 а.с. 1-185, 191-250, том 44 а.с. 1-250, том 45 а.с. 1-250, том 46 а.с. 1-216, том 51 а.с. 1-250, том 53 а.с. 46-250, том 55 а.с. 105-131, 143-250, том 56 а.с. 1-250, том 57 а.с. 1-256, том 58 а.с.1-100, 104-178, том 59 а.с. 1-250, том 60 а.с. 1-250, том 61 а.с. 1-250, том 62 а.с. 93-250, том 64 а.с.1-82, 84-257, том 65 а.с. 1-45, 54-250/; актами приймання передачі наданих послуг № 1-Д від 11 вересня 2013 року, № 2-Д від 22 вересня 2014 року, № 3-Д від 22 вересня 2014 року, № 4-Д від 30 вересня 2014 року, № 5-Д від 30 вересня 2014 року, № 6-Д від 30 вересня 2014 року, № 7-Д від 10 жовтня 2014 року, № 8-Д від 10 жовтня 2014 року, № 9-Д від 10 жовтня 2014 року, № 10-Д від 20 жовтня 2014 року, № 11-Д від 20 грудня 2014 року, № 12-Д від 03 листопада 2014 року, № 13-Д від 03 листопада 2014 року, № 14-Д від 03 листопада 2014 року, № 15-Д від 03 листопада 2014 року, № 16-Д від 11 листопада 2014 року, № 17-Д від 11 листопада 2014 року, № 18-Д від 11 листопада 2014 року, № 20-Д від 17 листопада 2014 року, № 20-Д від 17 листопада 2014 року /том 2 а.с. 202-221/, звітами по перевезенню з групуванням по полях /том 7 а.с. 1-7, том 9 а.с. 1-3, том 24 а.с. 208-218, том 25 а.с. 94-100, том 26 а.с. 94-95, 158-162, том 29 а.с. 159-172, том 30 а.с. 122-128, т. 31 а.с. 219-221, т.34 а.с. 1-21, том 36 а.с. 1-26, том 53 а.с. 25-44, том 55 а.с. 103, 132-142, том 58 а.с. 101-102, том 42 а.с. 80, том 43 а.с. 186-189, том 65 а.с. 46-52/, заявками на перевезення /том 11 а.с. 67/.

Розрахунки між підприємствами проведено протягом вересня - січня 2015 року на загальну суму 16924700,95 грн., що підтверджено платіжними дорученнями № С8-12849 від 16 вересня 2014 року, № С8-13213 від 19 вересня 2014 року, № С8-12962 від 16 вересня 2014 року, № С8-13631 від 25 вересня 2014 року, № С8-13633 від 25 вересня 2014 року, № С8-13654 від 26 вересня 2014 року, № С8-13661 від 26 вересня 2014 року, № С8-14385 від 09 жовтня 2014 року, № С8-14389 від 10 жовтня 2014 року, № С8-14411 від 10 жовтня 2014 року, № С8-14597 від 15 жовтня 2014 року, № С8-14792 від 15 жовтня 2014 року, № С8-14830 від 17 жовтня 2014 року, № С8-14834 від 17 жовтня 2014 року, № С8-14834 від 17 жовтня 2014 року, № С8-15346 від 23 жовтня 2014 року, № С8-16194 від 10 листопада 2014 року, № С8-16220 від 10 листопада 2014 року, № С8-16646 від 14 листопада 2014 року, № С8-17178 від 25 листопада 2014 року, № С8-17566 від 02 грудня 2014 року, № С8-17669 від 03 грудня 2014 року, № С8-17670 від 03 грудня 2014 року, актом зарахування зустрічних вимог на суму 357420,00 грн. /том 2 а.с. 242-250, том 3 а.с. 1-14, 19-20/.

Право на формування податкового кредиту підтверджено податковими накладними № 2/1 від 11 вересня 2014 року, № 3/1 від 22 вересня 2014 року, № 10/1 від 30 вересня 2014 року, № 8/1 від 30 вересня 2014 року, № 9/1 від 30 вересня 2014 року, № 5/1 від 22 вересня 2014 року, № 2/1 від 10 жовтня 2014 року, № 4/1 від 10 жовтня 2014 року, № 3/1 від 10 жовтня 2014 року, № 7/1 від 20 жовтня 2014 року, № 6/1 від 20 жовтня 2014 року, № 7/1 від 03 листопада 2014 року, № 3/1 від 03 листопада 2014 року, № 2/1 від 03 листопада 2014 року, № 1/1 від 03 листопада 2014 року, № 11/1 від 11 листопада 2014 року, № 12/1 від 11 листопада 2014 року, № 10/1 від 11 листопада 2014 року, № 15/1 від 17 листопада 2014 року, № 14/1 від 17 листопада 2014 року /том 2 а.с. 222-241/.

На аркуші перевірки 52 перевіряючий встановив, що "Перевезення цукрового буряку здійснювалось по виробничих підрозділах "Агро маяк", "Балясне", "Орданівка", "Золота гора", "Шевченка", "Шишацька", "Яреськи", "Гоголево" та з полів, що належать контрагентам-постачальникам цукрового буряку ПАФ "Агроінвест", ТОВ "НВП ІНТЕРАГРОСЕРВІС", ПП "В-Багачанський комбікормовий завод", ПСП "Комишанське", ТОВ "Октан", ПП "Павлівське".

Суд критично оцінює посилання податкового органу на Лист-застереження ДПІ у Московському районі м. Харкова, зміст якого зводиться до повідомлення про те, що ТОВ "Атаман-Авто" мало взаємовідносини з суб'єктами господарювання за результатами перевірок яких встановлено нереальність здійснення господарських операцій як на підставу визнання операцій з перевезення цукрового буряку нереальними. Посилання податкового органу на недостатність транспортних засобів та людських ресурсів не може бути взята до уваги судом враховуючи відсутність обмеження щодо залучення третіх осіб до виконання умов договору.

Судом встановлено, що на момент існування правовідносин ТОВ "Атаман-Авто" належним чином зареєстровано, мало статус платника ПДВ, знаходилось за юридичною адресою, декларувало свої податкові зобов'язання.

Судом досліджено постанову слідчого СУ ГУМВС України С.О. Мусієнко від 21 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження, в мотивувальній частині якої слідчий встановив факт реальності надання ТОВ "Атаман-Авто" транспортних послуг ряду підприємств, серед яких і ТОВ "АФ "ім. Довженка" /том 3 а.с. 15-18/. Судом встановлено, що ТОВ "Атаман-Авто" зареєстроване платником ПДВ, на момент правовідносин мало статус платника ПДВ, запис про припинення юридичної особи до ЄДР не вносився, господарська операція щодо перевезення буряку ТОВ "АС "Центр-Транс" належним чином відображена в первинних бухгалтерських документах, які оформлені належним чином, відображена в бухгалтерському обліку, формування податкового кредиту проведено на підставі належним чином оформлених податкових накладних, операція мала реальний зміст та призвела до отримання прибутку.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" із ТОВ "Форт Консалт" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що Позивач включив до податкового кредиту за листопад 2014 року 19999,54 грн. (декларація скорочена) за результатами господарської операції з ТОВ "Форт Консалт".

Правовідносини, що виникли між позивачем та ТОВ "Форт Консалт" проаналізовано на аркушах 104- 111 Акту перевірки.

Судом встановлено, що 26 вересня 2014 року між позивачем і ТОВ "Форт Консалт" укладено Договір про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) № 25/0914/24 /том 3 а.с. 23-31/.

На підставі договору Товариству протягом листопада 2014 року було надано послуги загальною вартістю 119997,22 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 19999,54 грн., про що сторони склали Акт виконаних робіт № 1 Дов. від 17 листопада 2014 року /том 3 а.с. 32/, згідно якого ТОВ "Форт Консалт" здійснило перевезення 983,55 тон буряку. Позивач провів розрахунки за надані послуги, що підтверджується платіжним доручення № С8-18184 від 10 грудня 2014 року та № С8-281 від 13 січня 2015 року /том 3 а.с. 33, 35/.

Фактичне надання послуг підтверджується товарно-транспортними накладними, дослідженими податковим органом під час перевірки, перелік яких наведено на сторінках 105-106 Акту перевірки, копії яких додано до матеріалів справи /том 12 а.с. 6-75/, звітом по перевезеннях з групуванням по полях /том 12 а.с. 1-2/, заявками на перевезення вантажу /том 11 а.с. 61-62/.

Податковий кредит підтверджується податковою накладною від 17 листопада 2014 року № 4 /том 3 а.с. 34/. Зауваження до якості вказаних документів в Акті перевірки відсутні.

Відповідач заперечив право позивача на формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Форт Консалт" виходячи з того, що доходи водіям, зазаначеним в товарно-транспортних накладних ТОВ "Форт Консалт" не виплачувало. Суд не погоджується з такою позицією відповідача, адже виходячи з аналізу товарно-транспортних накладних перевезення цукрового буряку здійснювали водії ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 На аркуші 107 Акту перевірки проведено співставлення вказаних даних із Звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб за листопад 2014 року, в результаті чого встановлено, що чотири із вищезазначених водіїв (ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_16) перебували з ТОВ "Форт Консалт" у трудових відносинах та отримували дохід. Невиконання з боку ТОВ "Форт Консалт" своїх податкових обов'язків щодо нарахування податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску не тягне за собою наслідку у вигляді покладення відповідальності на позивача шляхом позбавлення права на податковий кредит та збільшення податкових зобов'язань з ПДВ. Судом встановлено, що ТОВ "Форт Консалт" зареєстроване платником ПДВ, на момент правовідносин мало статус платника ПДВ, запис про припинення юридичної особи до ЄДР не вносився, господарська операція щодо перевезення буряку ТОВ "Форт Консалт" належним чином відображена в первинних бухгалтерських документах, які оформлені належним чином, відображена в бухгалтерському обліку, формування податкового кредиту проведено на підставі належним чином оформлених податкових накладних, операція мала реальний зміст та призвела до отримання прибутку. Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" із ТОВ "Вівотранс" судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту за (декларація скорочена) 296687,88 грн. в тому числі за жовтень 2014 року на суму 186464,97 грн. та за листопад 2014 року - 110222,91 грн. за результатами господарської операції з ТОВ "Вівотранс". Правовідносини, між позивачем та ТОВ "Вівотранс" проаналізовано на аркушах 146- 164 Акту перевірки. Судом встановлено, що 26 вересня 2014 року між Товариством і ТОВ "Вівотранс" укладено Договір про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) № 25/0914/21 /том 3 а.с. 38-46/. Факт надання послуг підтверджується товарно-транспортними накладними, дослідженими податковим органом під час перевірки, копії яких долучено до матеріалів справи /том 12 а.с. 78-102, 105-128, 131-154, 157-180, 183-206, 209-232, 235-258, том 13 а.с. 3-18, 21-44, 47-70, 73-78, 81-102, 105-126, 129-152, 155-178, 181-204, 207-228, 231-250, том 14 а.с. 3-22, 25-46, 49-68, 71-92, 95-100, 103-118, 121-144, 147-168, 171-188, 191-212, 215-236, 239-262, том 15 а.с. 3-26, 29-52, 56-74, 77-100/, актами виконаних робіт, перелік яких наведено в Акті перевірки на сторінках 150-151, № 74 від 30 вересня 2014 року, № 72 від 30 вересня 2014 року, № 78 від 30 вересня 2014 року, № 79 від 30 вересня 2014 року, № 77 від 30 вересня 2014 року, № 80 від 30 вересня 2014 року, № 81 від 30 вересня 2014 року, № 82 від 30 вересня 2014 року, № 83 від 30 вересня 2014 року, № 101 від 30 вересня 2014 року, № 103 від 30 вересня 2014 року, № 14 від 06 жовтня 2014 року, № 15 від 06 жовтня 2014 року, № 18 від 08 жовтня 2014 року, № 21 від 09 жовтня 2014 року, № 22 від 09 жовтня 2014 року, № 23 від 09 жовтня 2014 року, № 40 від 14 жовтня 2014 року, № 41 від 14 жовтня 2014 року, № 38 від 14 жовтня 2014 року, № 39 від 14 жовтня 2014 року, № 35 від 14 жовтня 2014 року, № 105 від 23 жовтня 2014 року, № 157 від 31 жовтня 2014 року, № 163 від 31 жовтня 2014 року, № 162 від 31 жовтня 2014 року, № 161 від 31 жовтня 2014 року, № 156 від 31 жовтня 2014 року, № 151 від 31 жовтня 2014 року, № 139 від 29 жовтня 2014 року, № 133 від 29 жовтня 2014 року, № 131 від 29 жовтня 2014 року, № 20 від 10 листопада 2014 року, № 19 від 10 листопада 2014 року /том 12 а.с. 77, 104, 130, 156, 182, 208, 234, том 13 а.с. 2, 20, 46, 71, 80, 104, 128, 154, 180, 206, 230, том 14 а.с. 2, 24, 48, 70, 94, 102, 120, 146, 170, 190, 214, 238, том 15 а.с. 2, 28, 54, 76/.

Позивач провів розрахунки з ТОВ "Вівотранс" на суму 1780127,41 грн. платіжними дорученнями № С8-14399 від 10 жовтня 2014 року, № С8-15269 від 22 жовтня 2014 року, № С8-16213 від 10 листопада 2014 року, № С8-16645 від 14 листопада 2014 року, № С8-18186 від 10 грудня 2014 року, № С8-18321 від 12 грудня 2014 року, № С8-19245 від 26 грудня 2014 року, № С8-286 від 13 січня 2015 року /том 3 а.с. 115-122/.

Податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних № 74 від 30 вересня 2014 року, № 72 від 30 вересня 2014 року, № 78 від 30 вересня 2014 року, № 79 від 30 вересня 2014 року, № 77 від 30 вересня 2014 року, № 80 від 30 вересня 2014 року, № 81 від 30 вересня 2014 року, № 82 від 30 вересня 2014 року, № 83 від 30 вересня 2014 року, № 101 від 30 вересня 2014 року, № 103 від 30 вересня 2014 року, № 14 від 06 жовтня 2014 року, № 15 від 06 жовтня 2014 року, № 18 від 08 жовтня 2014 року, № 21 від 09 жовтня 2014 року, № 22 від 09 жовтня 2014 року, № 23 від 09 жовтня 2014 року, № 40 від 14 жовтня 2014 року, № 41 від 14 жовтня 2014 року, № 38 від 14 жовтня 2014 року, № 39 від 14 жовтня 2014 року, № 35 від 14 жовтня 2014 року, № 105 від 23 жовтня 2014 року, №157 від 31 жовтня 2014 року, № 163 від 31 жовтня 2014 року, № 162 від 31 жовтня 2014 року, № 161 від 31 жовтня 2014 року, № 156 від 31 жовтня 2014 року, № 151 від 31 жовтня 2014 року, № 139 від 29 жовтня 2014 року, № 133 від 29 жовтня 2014 року, № 131 від 29 жовтня 2014 року, № 20 від 10 листопада 2014 року, № 19 від 10 листопада 2014 року /том 3 а.с. 81-114/.

Зауваження до якості складання вказаних документів в Акті перевірки відсутні.

Судом взято до уваги, що на аркуші 152 Акту перевірки перевіряючий зазначає, що на запит ДПІ у м. Полтава ТОВ "Вівотранс" підтвердило взаємовідносини з ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" в жовтні 2014 року по перевезенню цукрових буряків, в ході звірки було встановлено, що зобов'язання по ПДВ за вказаний період включені ТОВ "Вівотранс" до реєстрів та декларацій з ПДВ.

Суд критично оцінює посилання відповідача на втрату документів що підтверджують податковий кредит ТОВ "Вівотранс", сформований по правовідносинам з ТОВ "Профекспедиція" в період липень - жовтень 2014 року та вважає, що зазначений факт не спростовує реальність господарської операції з перевезення цукрового буряку за замовленням позивача.

Судом встановлено, що ТОВ "Вівотранс" зареєстроване платником ПДВ, на момент правовідносин мало статус платника ПДВ, запис про припинення юридичної особи до ЄДР не вносився, господарська операція щодо перевезення буряку ТОВ "Вівотранс" належним чином відображена в первинних бухгалтерських документах, які оформлені належним чином, відображена в бухгалтерському обліку, формування податкового кредиту проведено на підставі належним чином оформлених податкових накладних, операція мала реальний зміст та призвела до отримання прибутку.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" із ТОВ "Таврія-Авто" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту (декларація скорочена) 235633,06 грн. в тому числі за жовтень 2014 року - 174672,60 грн., за листопад 2014 року - 60960,46 грн. за результатами господарської операції з ТОВ "Таврія-Авто".

Правовідносини, між Позивачем та ТОВ "Таврія -Авто" проаналізовано на аркушах 164-172 Акту перевірки.

Судом встановлено, що 19 серпня 2014 року між Товариством і ТОВ "Таврія-Авто" укладено Договір № 25/0814/13, за умовами якого ТОВ "Таврія-Авто" зобов'язалося надати Товариству послуги з перевезення цукрового буряку /том 3 а.с. 129-140/.

Протягом вересня - листопада 2014 року ТОВ "Таврія -Авто" здійснило перевезення 31391,18 тон цукрового буряку, загальна вартість перевезення склала 2265273,40, в т.ч. ПДВ 377545,56 грн.

Факт надання послуг з перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними /том 38 а.с. 4-82, 85-213, том 39 а.с. 3-38, 43-196, 200-309, том 40 а.с. 3-5, 10-145, 148-149, 152-191, 195-291, том 41 а.с. 5-105, 108-129, 135-368/, актами виконаних робіт, перелік яких наведено в Акті перевірки на сторінці 165 № 1 від 12 вересня 2014 року, № 2 від 22 вересня 2014 року, № 4 від 30 вересня 2014 року, № 3 від 30 вересня 2014 року, № 5 від 13 жовтня 2014 року, № 7 від 13 жовтня 2014 року, № 6 від 13 жовтня 2014 року, № 8 від 21 жовтня 2014 року, № 9 від 21 жовтня 2014 року, № 10 від 31 жовтня 2014 року, № 11 від 31 жовтня 2014 року, № 12 від 31 жовтня 2014 року, № 13 від 11 листопада 2014 року, № 15 від 11 листопада 2014 року, № 14 від 11 листопада 2014 року, № 16 від 17 листопада 2014 року, № 2388 від 19 листопада 2014 року /том 3 а.с. 141-157, том 38 а.с. 3, 84, том 39 а.с. 2, 42, 199, том 40 а.с. 2, 9, 147, 151, 194, том 41 а.с. 4, 107, 134/.

Позивач провів розрахунки з ТОВ "Таврія-Авто" в повному обсязі платіжними дорученнями № С8-13083 від 19 вересня 2014 року, № С8-13629 від 25 вересня 2014 року, № С8-13645 від 26 вересня 2014 року, № С8-15266 від 22 жовтня 2014 року, № 16296 від 11 листопада 2014 року, № С8-16652 від 14 листопада 2014 року, № С8-18187 від 10 грудня 2014 року, № С8-18320 від 12 грудня 2014 року, № С8-242 від 13 січня 2015 року /том 3 а.с. 175-183/, актами про зарахування зустрічних вимог /том 3 а.с. 184, 185/.

Право Товариства на включення до податкового кредиту ПДВ, сплаченого (нарахованого) у вартості придбаних послуг, підтверджується податковими накладними, детальний перелік яких відображений на сторінці 164-165 Акту перевірки, № 26 від 12 вересня 2014 року, № 30 від 22 вересня 2014 року, № 51 від 30 вересня 2014 року, № 50 від 30 вересня 2014 року, № 65 від 13 жовтня 2014 року, № 66 від 13 жовтня 2014 року, № 67 від 13 жовтня 2014 року, № 76 від 21 жовтня 2014 року, № 75 від 21 жовтня 2014 року, № 100 від 31 жовтня 2014 року, № 98 від 31 жовтня 2014 року, № 99 від 31 жовтня 2014 року, № 110 від 11 листопада 2014 року, № 108 від 11 листопада 2014 року, № 109 від 11 листопада 2014 року, № 117 від 17 листопада 2014 року, № 121 від 19 листопада 2014 року /том 3 а.с. 158-174/.

Зауваження до якості складання первинних бухгалтерських документів та податкових накладних в Акті перевірки відсутні.

На Аркуші перевірки 167 перевіряючий зазначає, що згідно аналізу податкової інформації, наявної в ДФС ТОВ "Таврія - Авто" задекларувало податкові зобов'язання по взаємовідносинах з ТОВ "Агрофірма ім. Довженка". Суд критично і оцінює інформацію відповідача про те, що ТОВ "Таврія-Авто" сформувало власний кредит на підставі податкових накладних виданих в один день та на суму менше 10000,00 грн., адже вказана інформація не спростовує реальність господарської операції з перевезення цукрового буряку.

Судом встановлено, що ТОВ "Таврія-Авто" зареєстроване платником ПДВ, на момент правовідносин мало статус платника ПДВ, запис про припинення юридичної особи до ЄДР не вносився, господарська операція щодо перевезення буряку ТОВ "Таврія-Авто" належним чином відображена в первинних бухгалтерських документах, які оформлені належним чином, відображена в бухгалтерському обліку, формування податкового кредиту проведено на підставі належним чином оформлених податкових накладних, операція мала реальний зміст та призвела до отримання прибутку.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" із ТОВ "Гефест-Оріон" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту за листопад 2014 року (декларація скорочена) 226459,34 грн. за результатами господарських операцій з ТОВ "Гефест-Оріон".

Правовідносини, що виникли між ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" та ТОВ "Гефест -Оріон" проаналізовано на аркушах 172- 177 Акту перевірки.

Судом встановлено, що 14 серпня 2014 року між позивачем і ТОВ "Гефест-Оріон" укладено Договір № 25/0814/3 про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) /том 3 а.с. 188-206/.

Протягом вересня - грудня 2014 року ТОВ "Гефест-Оріон" здійснило перевезення 49235,95 тон цукрового буряку, загальна вартість послуг з перевезення склала 1358756,01 грн., в т.ч. ПДВ 226459,34 грн.

Факт надання послуг з перевезення підтверджено товарно-транспортними накладними /том 47 а.с. 8-193, 196-222, том 48 а.с. 9-252, том 49 а.с. 4-67, 71-135, 140-289, том 50 а.с. 10-263, том 62 а.с. 5-92/, актами виконаних робіт, перелік яких наведено в Акті перевірки на сторінці 173, № 1Д від 12 вересня 2014 року, № 2Д від 22 вересня 2014 року, № 1К від 03 жовтня 2014 року, № 3Д від 03 жовтня 2014 року, № 4Д від 14 жовтня 2014 року, № 2К від 14 жовтня 2014 року, № 5Д від 14 жовтня 2014 року, № 7Д від 22 жовтня 2014 року, № 6Д від 22 жовтня 2014 року, № 3К від 04 листопада 2014 року, № 8Д від 04 листопада 2014 року, № 9Д від 04 листопада 2014 року, № 10Д від 12 листопада 2014 року, № 4К від 12 листопада 2014 року, № 11Д від 12 листопада 2014 року, № 12Д від 08 грудня 2014 року, № 13Д від 25 грудня 2014 року /том 3 а.с. 207-223/.

Позивач провів розрахунки з ТОВ "Гефест-Оріон" в повному обсязі, що підтверджено випискою по банківському рахунку /том 3 а.с. 241-254/.

Податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних, детальний перелік яких відображений на сторінці 173 Акту перевірки, №1 від 04 листопада 2014 року, № 2 від 04 листопада 2014 року, № 3 від 04 листопада 2014 року, № 7 від 12 листопада 2014 року, № 8 від 12 листопада 2014 року, № 9 від 12 листопада 2014 року /том 3 а.с. 207-223/.

Судом встановлено, що ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" мало взаємовідносини з ТОВ "Гефест-Оріон" протягом вересня - грудня 2014 року, в той час як податковий орган не визнав права на формування податкового кредиту з вказаним контрагентом виключно за листопад 2014 року.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що не проведення нарахування та виплати заробітної плати ТОВ "Гефест-Оріон" водіям, які зазначені в товарно-транспортних накладних є доказом нереальності операції.

ТОВ "Гефест-Оріон" в листопаді 2014 року було належним чином зареєстроване, мало статус платника ПДВ, самостійно відповідає по власним податковим зобов'язанням, господарська операція з перевезення цукрового буряку мала реальний зміст та підтверджена документально.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" із ТОВ "НВФ АМГ ЛТД" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту за вересень 2014 року (декларація скорочена) 25092,77 грн. за результатами господарської операції з ТОВ "НВФ АМГ ЛТД" .

Правовідносини, що виникли між ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" та ТОВ "НВФ АМГ ЛТД" проаналізовано на аркушах 91- 96 Акту перевірки.

Судом встановлено, що одним з основних видів діяльності ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" є виробництво та реалізація цукру.

За результатами 2013 року на ВП "Яреськівський цукровий завод" вироблено 51058,231 т цукру.

25 липня 2014 року між Товариством і ТОВ "НВФ АМГ ЛТД" укладено Договір № 19/-714/137, за умовами якого ТОВ "НВФ АМГ ЛТД" зобов'язалося виконати роботи з вивантаження цукру в кількості 10000 т. /том 4 а.с. 63-76/.

Факт виконання робіт підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № б/н від 06 серпня 2014 року, № б/н від 18 серпня 2014 року, № 2 від 08 вересня 2014 року, № 106 від 02 жовтня 2014 року. Розрахунки за надані послуги проведені позивачем в повному обсязі платіжним дорученням № С8-12689 від 11 вересня 2014 року, № С8-15365 від 23 жовтня 2014 року, № С8-19306 від 30 грудня 2014 року № С8-11610 від 26 серпня 2014 року, № С8-11848 від 29 серпня 2014 року /том 4 а.с. 83-87/.

Податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних № 4 від 06 серпня 2014 року, № 3 від 08 вересня 2014 року, № 7 від 18 серпня 2014 року, № 3 від 02 жовтня 2014 року /том 4 а.с. 79-82/.

Зауваження до якості вказаних документів в Акті перевірки відсутні.

Судом встановлено, що взаємовідносини між ТОВ "АФ "ім. Довженка" та ТОВ "НВФ АМГ ЛТД" існували протягом серпня-жовтня, тоді як відповідач без жодних обґрунтувань вважає нереальною операцію виключно за серпень 2014 року.

Як пояснив представник позивача вивантаження цукру проводилось з метою зачистки складу для забезпечення складування цукру наступного сезону. Роботи виконувались на території Яреськівського цукрового заводу, що знаходяться у користуванні ТОВ "АФ "ім. Довженка" згідно Договору оренди цілісного майнового комплексу від 01 грудня 2011 року № 9/1211/2.

Суд вважає необґрунтованим посилання перевіряючого на необхідність підтвердження робіт підписанням актів форми КБ-2 так як роботи, що виконувались по Договору від 25 липня 2014 року № 19/-714/137 не відносяться до робіт з капітального будівництва. Наказ Мінрегіонбуду України від 04 грудня 2009 року № 554 "Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві" яким саме було затверджено примірна форма № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" втратив чинність згідно з Наказом Мінрегіонбуду від 20 січня 2014 року № 16.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача на відсутність доказів проведення інструктажу, адже згідно з пунктом 4.3.2 Договору зобов'язання щодо забезпечення дотримання працівниками Виконавця правил пожежної безпеки, охорони праці і техніки, промислової санітарії, природоохоронних заходів покладено саме на Виконавця.

Суд прийшов до висновку що операція з вивантаження цукру підтверджена документально, мала реальний зміст, пов'язана з господарською діяльністю позивача.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" із ПП "Монтажсервіс" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту за жовтень 2014 року (декларація скорочена) 7560,00 грн. за результатами господарської операції з ПП "Монтажсервіс".

Правовідносини, що виникли між ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" та ПП "Монтажсервіс" проаналізовано на аркушах 34 - 39 Акту перевірки, зокрема встановлено, що 02 вересня 2013 року між Товариством (замовник) і ПП "Монтажсервіс" (підрядник) укладено Договір підряду № 19/0914/213, за умовами якого підрядник зобов'язався виконати котельно-монтажні роботи та обслуговування працюючих машин і обладнання в період переробки цукрових буряків на Яресківському цукровому заводі /том 4 а.с. 90-103/.

Факт виконання робіт за вказаним договором підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт № 01/10/14 /том 4 а.с. 104/.

18 листопада 2014 року замовником здійснено оплату виконаних робіт, що підтверджується платіжним дорученням № С8-16940. На підтвердження права на формування податкового кредиту Підрядником видано податкову накладну № 10 від 02 жовтня 2014 року /том 4 а.с. 110/.

Суд критично оцінює посилання відповідача на ту обставину, що не всім працівникам, які проживали в готелі, що належить ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" та були позначені як працівника ПП "Монтажсервіс" виплачувалась заробітна платня, та на розрахунок, зроблений податковим органом щодо кількості людино/годин адже зазначена інформація не спростовує факту надання послуг з вивантаження цукру.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" із ТОВ "Поліал-Інжиніринг" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту (декларація скорочена) 34751,78 грн., в т.ч. за жовтень 2014 року - 21656,18 грн., листопад 2014 року- 13095,60 грн. за результатами господарських операцій з ТОВ "Поліал-Інжиніринг".

Правовідносини, що виникли між ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" та ТОВ "Поліал-Інжиніринг" проаналізовано на аркушах 39- 48 Акту перевірки.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Поліал-Інжиніринг" укладено Договір підряду № 5/0813/26 від 13 серпня 2013 року згідно якого ТОВ "Поліал-Інжиніринг" зобов'язалося виконати роботи з влаштування бетонної підлоги з наступним нанесенням пропитки площею 5000м2 на об'єкті "Реконструкція тваринного комплексу для організації ферми на 5000 голів телиць та нетелів в с.Хвощове" /том 4 а.с. 136-147/; Договір підряду № 5/0914/23 від 02 вересня 2014 року, згідно якого ТОВ "Поліал-Інжиніринг" зобов'язалося виконати роботи з влаштування бетонної підлоги з наступним нанесенням пропитки площею 1342м2 на об'єкті "Капітальний ремонт під'їзду та підлоги критого навісу біля зерноскладу № 4 ВП "Шишацький комбікормовий завод" /том 4 а.с. 154-159/; Договір підряду № 19/07 від 09 липня 2014 року згідно якого ТОВ "Поліал-Інжиніринг" зобов'язалося виконати роботи з влаштування бетонної підлоги з наступним нанесенням пропитки площею 3680м2 на об'єкті "Реконструкція тваринного комплексу для організації ферми на 5000 голів телиць та нетелів в с. Хвощове" /том 4 а.с. 177-182/; Договір підряду № 5/0914/93 від 24 вересня 2014 року згідно якого ТОВ "Поліал-Інжиніринг" зобов'язалося виконати роботи по капітальному ремонту корівника на 100 голів в с. Човно-Федорівка Зінківського району Полтавської області /том 4 а.с. 148-153/.

Одним з видів господарської діяльності ТОВ "АФ "ім. Довженка" є тваринництво та виробництво молока, зокрема, в 2014 році у позивача було 6858 корів, вироблено молока 525540 ц, що підтверджується державним статистичним спостереженням Стан тваринництва (форма 24 (річна).

Судом встановлено, що у власності ТОВ "АФ "ім. Довженка" є тваринний комплекс в с. Хвощове, що підтверджено Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно серія САВ № 341368; зерносклад № 4 ВП "Шишацький комбікормовий завод", що підтверджено Свідоцтвом про право власності серія САВ № 341158, корівник на 100 голів в с. Човно-Федорівка Зінківського району, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Індексний номер 331196101, що підтверджує право власності на корівник на 100 голів в с. Човно- Федорівка Зінківського району /том 4 а.с. 241-243/.

Факт виконання робіт за договорами підтверджується актами приймання-передачі, складених та підписаних сторонами, а саме актом приймання передачі виконаних робіт № 6 від 02 жовтня 2014 року до договору № 5/0813/26 від 13 серпня 2013 року, актом приймання передачі виконаних робіт № 1 від 09 жовтня 2014 року до договору № 19/07 від 18 липня 2014 року, актом приймання передачі виконаних робіт № 1 від 09 жовтня 2014 року до договору № 5/0914/93 від 24 вересня 2014 року, актом приймання передачі виконаних робіт № 1 від 09 жовтня 2014 року до договору № 5/0914/23 від 02 вересня 2014 року, актом приймання передачі виконаних робіт № 1 від 31 жовтня 2014 року до договору № 5/1114/5 від 27 жовтня 2014 року, актом приймання передачі виконаних робіт № 2 від 04 листопада 2014 року та акт приймання передачі виконаних робіт № 3 від 26 листопада 2014 року до договору №19/07 від 18 липня 2014 року, актом приймання передачі виконаних робіт № 1 від 26 листопада 2014 року до договору № 5/1014/47 від 14 жовтня 2014 року, актом приймання передачі виконаних робіт № 5 від 28 листопада 2014 року до договору № 18/07 від 18 липня 2014 року, актом приймання передачі виконаних робіт № 4 від 08 грудня 2014 року до договору № 19/07 від 18 липня 2014 року /том 4 а.с. 184-233/.

Право Товариства на включення до податкового кредиту ПДВ, сплаченого (нарахованого) у вартості придбаних робіт, підтверджується податковими накладними № 3 від 09 жовтня 2014 року, № 4 від 09 жовтня 2014 року, № 2 від 09 жовтня 2014 року, № 2 від 04 листопада 2014 року /том 4 а.с. 234-237/.

Роботи, виконані на підставі Договору № 5/0813/26 від 13 серпня 2013 року, оплачені платіжним дорученням № С8-14659 від 14 жовтня 2014 року на суму 27254,40 грн. /том 4 а.с. 238/.

Роботи, виконані на підставі Договору № 5/0914/23 від 02 вересня 2014 року, оплачені платіжним дорученням № С8-14999 від 17 жовтня 2014 року на суму 102165,55 грн. /том 4 а.с. 239/.

Роботи, виконані на підставі Договору 19/07 від 09 липня 2014 року, оплачені платіжним дорученням № С8-19230 від 26 грудня 2014 року на суму 61233,00 грн.

Роботи, виконані на підставі Договору № 5/0914/93 від 24 вересня 2014 року, оплачені платіжним дорученням № С8-15019 від 17 жовтня 2014 року на суму 40690,80 грн. /том 4 а.с. 240/.

Таким чином, факт виконання робіт підтверджений належним чином оформленими первинними документами, а право Товариства на включення ПДВ, сплаченого (нарахованого) у складі вартості робіт ТОВ "Поліал-Інжинирінг", - належним чином оформленими податковими накладними.

Суд критично сприймає посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано доказів проживання працівників ТОВ "Поліал-Інжирінг" та доказів перебування на територію ТОВ "АФ "ім. Довженка", проведення з вказаними працівниками інструктажу з техніки безпеки.

Як пояснила представник позивача на тваринних комплексах, зерновому складі та корівнику відсутній пропускний режим.

Судом встановлено, що згідно пунктом 4.3.3. Договору Підрядник взяв на себе зобов'язання забезпечити виконання власними працівникам та субпідрядниками правил пожежної безпеки, охорони праці та техніки безпеки.

Cуд вважає доведеним реальність господарської операції позивача з ТОВ "Поліал-Інжирінг".

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" із ТОВ "Будресурс К" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Cудом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту 60781,81 грн. (декларація скорочена), в т.ч. за серпень 2013 року - 44115,15 грн., за вересень 2013 року - 16666,67 грн. за результатами господарських операцій з ТОВ "Будресурс К".

Правовідносини, що виникли між ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" та ТОВ "Будресурс К" проаналізовано на аркушах 62- 69 Акту перевірки.

12 серпня 2013 року між Товариством і ТОВ "Будресурс К" укладено Договір № 5/0813/22 про надання послуг з улаштування силосних траншей для організації ферми на 5000 голів телиць та нетелів в с. Хвощове Шишацького району /том 5 а.с. 1-17/.

Реальність господарської операції підтверджується первинними документами, перерахованими в Акті перевірки (стор. 63), актами виконаних робіт № 1 від 16 вересня 2013 року, № 2 від 05 листопада 2013 року, № 3 від 30 грудня 2013 року /том 5 а.с. 18-31/.

Станом на 31 грудня 2013 року розрахунки за договором проведено у повному обсязі Платіжним дорученням № 02-7336 від 15 серпня 2013 року, № 02-7401 від 21 серпня 2013 року, № 02-7912 від 17 вересня 2013 року /том 5 а.с. 40/.

Податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних № 1205 від 16 серпня 2013 року, № 1206 від 16 серпня 2013 року, № 1207 від 16 серпня 2013 року, № 1211 від 21 серпня 2013 року, № 1212 від 21 серпня 2013 року, № 1725 від 18 вересня 2013 року, № 1726 від 18 вересня 2013 року /том 5 а.с. 32-38/.

Зауважень до форми податкових накладних Акт перевірки не містить.

Суд критично оцінює посилання відповідача на існування розбіжностей права Товариства на податковий кредит у розмірі 60781,81 грн. з інформаційними базами Державної фіскальної служби України, а також відсутність контрагента за юридичною адресою, яка була виявлена тільки 25 червня 2014 року та посилання відповідача на вирок щодо вчинення фіктивного підприємництва.

Відповідно до частини четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Як зазначено в Листі Вищого адміністративного суду України № 2379/12/13-12 від 14 листопада 2012 року, така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов'язковою для адміністративного суду.

Суд враховує, що норма частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України поширюється лише на особу, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову. Тому обов'язковими є лише обставини щодо безпосередньо цієї особи (засудженого (виправданого) або притягнутого (не притягнутого) до адміністративної відповідальності), а не щодо інших осіб. Наприклад, не можна вважати обов'язковими обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду справи про її адміністративний проступок, при оцінці правомірності поведінки юридичної особи, працівником (представником) якої була ця фізична особа, якщо йдеться про відповідальність за порушення юридичною особою законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Тому, суд вважає посилання відповідача на наявність вироку, яким директора ТОВ "Будресурс К" визнано винним у вчинені злочинів, передбачених часиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України, як на підставу відсутності реального здійснення господарських операцій та порушення позивачем норм податкового законодавства, необґрунтованими.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" із ТОВ "Спецхімпостачання" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що Позивач включив до податкового кредиту за серпень -вересень 2014 року 27958,33 грн. (декларація скорочена) 34751,78 грн. за результатами господарських операцій з ТОВ "Спецхімпостачання".

Правовідносини, що виникли між ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" та ТОВ "Спецхімпостачання" проаналізовано на аркушах 69-77 Акту перевірки, зокрема встановлено, що 15 серпня 2014 року між Товариством і ТОВ "Спецхімпостачання" укладено Договір поставки № 15082014 про поставку соди кальцинованої технічної /том 5 а.с. 42-47/.

Факт постачання товару підтверджується первинними документами, відображеними на стор. 70 Акту перевірки видатковими накладними від 26 серпня 2014 року № РН-0000173 /том 5 а.с. 48/ і від 22 вересня 2014 року № 0000208 /том 5 а.с. 51/. Картками складського обліку матеріалів /том 11 а.с. 95/, накладними на списання /том 11 а.с. 96-102/.

Право Товариства на включення до податкового кредиту підтверджено податковими накладними від 26 серпня 2014 року №217 /том 5 а.с. 50/ і від 22 вересня 2014 року № 260 /том 5 а.с. 53/. Зауваження до якості вказаних документів в Акті перевірки відсутні.

Представник позивача пояснила, що сода кальцинована використовується в технологічному процесі виробництва цукру.

Судом встановлено, що відповідачем 29 грудня 2014 року проведено перевірку взаємовідносин Товариства з ТОВ "Спецхімпостачання" за період серпень 2014 року. За результатами перевірки складено довідку від 29 грудня 2014 року № 196/16-20-22-01-10/03770394, якою підтверджено правомірність формування Товариством податкового кредиту у розмірі 15033,330 грн., підтверджено реальність здійснення господарських Позивача з ТОВ "Спецхімпостачання" та не встановлено порушень у відображенні в податковому обліку результатів господарських відносин.

Відповідач не довів існування підстав для проведення повторної перевірки з тих правовідносин, які вже було перевірено в 2014 році.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" із ТОВ "Агро-Техніка" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту за серпень-вересень 2014 року 27958,33 грн. за серпень-вересень 2014 року (декларація скорочена) за результатами господарських операцій з ТОВ "Агро-Техніка" .

Правовідносини, що виникли між ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" та ТОВ "Агро-Техніка" проаналізовано на аркушах 77-85 Акту перевірки, зокрема встановлено, що 25 лютого 2013 року між Товариством і ТОВ "Агро-Техніка" укладено Договір купівлі-продажу № 1/0313/59, за умовами якого ТОВ "Агро-Техніка" зобов'язалося поставити Товариству запасні частини /том 5 а.с. 60-61/.

На виконання умов договору ТОВ "Агро Техніка" поставило запасні частини, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000111 від 09 липня 2014 року, № РН-0000117 від 16 липня 2014 року, № РН-0000118 від 17 липня 2014 року, № РН-0000047 від 15 квітня 2014 року, № РН-0000130 від 25 липня 2014 року, № РН-0000058 від 06 травня 2014 року, № РН-0000126 від 22 липня 2014 року, № РН-0000062 від 13 травня 2014 року, № РН-0000119 від 17 липня 2014 року, № РН-0000059 від 06 травня 2014 року, № РН-0000137 від 12 серпня 2014 року, № РН-0000152 від 28 серпня 2014 року, № РН-0000174 від 15 вересня 2014 року, № РН-0000153 від 29 серпня 2014 року, № РН-0000151 від 28 серпня 2014 року, № РН-0000169 від 10 вересня 2014 року, № РН-0000168 від 10 вересня 2014 року, № РН-0000171 від 12 вересня 2014 року, № РН-0000176 від 18 вересня 2014 року, № РН-0000190 від 30 вересня 2014 року, № РН-0000167 від 12 вересня 2014 року, № РН-0000200 від 21 жовтня 2014 року, № РН-0000202 від 21 жовтня 2014 року, № РН-0000201 від 21 жовтня 2014 року, № РН-0000177 від 18 вересня 2014 року, № РН-0000216 від 30 жовтня 2014 року, № РН-0000213 від 29 жовтня 2014 року, № РН-0000217 від 03 листопада 2014 року, № РН-0000219 від 07 листопада 2014 року, № РН-0000220 від 10 листопада 2014 року, № РН-0000221 від 11 листопада 2014 року /том 5 а.с. 62-92/.

Право Товариства на включення до податкового кредиту ПДВ, сплаченого (нарахованого) у вартості придбаного товару, підтверджено податковими накладними, перелік яких наведено на сторінках 77-78 Акту перевірки № 9 від 09 липня 2014 року, № 14 від 16 липня 2014 року, № 5 від 15 квітня 2014 року, № 26 від 25 липня 2014 року, № 1 від 06 травня 2014 року, № 22 від 22 липня 2014 року, № 16 від 17 липня 2014 року, № 15 від 17 липня 2014 року, № 6 від 13 травня 2014 року, № 2 від 06 травня 2014 року, № 4 від 12 серпня 2014 року, № 19 від 28 серпня 2014 року, № 18 від 15 вересня 2014 року, № 25 від 29 жовтня 2014 року, № 28 від 30 жовтня 2014 року, № 21 від 18 вересня 2014 року, № 14 від 21 жовтня 2014 року, № 15 від 21 жовтня 2014 року, № 13 від 21 жовтня 2014 року, № 15 від 12 вересня 2014 року, № 33 від 30 вересня 2014 року, № 16 від 12 вересня 2014 року, № 13 від 10 вересня 2014 року, № 14 від 10 вересня 2014 року, № 18 від 28 серпня 2014 року, № 20 від 29 серпня 2014 року, № 28 від 18 вересня 2014 року, № 1 від 03 листопада 2014 року, № 3 від 07 листопада 2014 року, № 4 від 10 листопада 2014 року, № 5 від 11 листопада 2014 року /том 5 а.с. 93-122/.

Зауваження до якості вказаних документів в Акті перевірки відсутні.

Розрахунки за отримані запасні частини проведено в повному обсязі, що підтверджено виписками банку з 09 липня 2014 року по 01 лютого 2015 року /том 5 а.с. 123/.

Факт встановлення вказаних запасних частин підтверджено лімітно-забірними картками /том 5 126-131, том 10 а.с. 198-248/, картками складського обліку /том 10 а.с. 122-172/.

Суд критично оцінює посилання відповідача на незаконність формування податкового кредиту зроблений на підставі Довідки Основ'янівської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Агро-Техніка" із ТОВ "Сеолан", їх реальності та повноти відображення в обліку за вересень та жовтень 2013 року", якою встановлено неможливість підтвердити взаємовідносин між ТОВ "Агро-Техніка" із ТОВ "Сеолан". Зазначений висновок не може бути підставою для зняття податкового кредиту, сформованого та підтвердженого ТОВ "АФ "ім. Довженка" відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" із ТОВ "Тархан Сервіс Плюс" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту за травень 2013 року 3066,67 грн. (декларація скорочена) за результатами господарських операцій з ТОВ "Тархан Сервіс Плюс".

Правовідносини, що виникли між позивачем та ТОВ "Тархан Сервіс Плюс" проаналізовано на аркушах 85-91 Акту перевірки.

04 травня 2011 року між Товариством і ТОВ "Тархан Сервіс Плюс" укладено Договір купівлі-продажу № 1/0511/4, за умовами якого ТОВ "Тархан Сервіс Плюс" зобов'язалося поставити Товариству запасні частини для автомобіля КАМАЗ /том 5 а.с. 134-135/.

Факт постачання товару підтверджується видатковою накладною ВН 0017 від 14 травня 2013 року /том 5 а.с. 136/, що відображено на сторінці 85 Акту перевірки. Право Товариства на включення до податкового кредиту ПДВ, сплаченого (нарахованого) у вартості придбаного товару, підтверджується податковою накладною від 14 травня 2013 року № 17 /том 5 а.с. 137/, що також відображено на сторінці 85 Акту перевірки. Зауваження до якості вказаних документів в Акті перевірки відсутні.

Факт встановлення вказаних запасних частин підтверджується лімітно-забірними картками /том 5 а.с. 140, том 10 а.с. 121/, актом списання запасних частин /том 5 а.с. 139/, карткою складського обліку матеріалів /том 10 а.с. 119-120/, обліковим листком праці та виконаних робіт /том 10 а.с. 116/.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агрофірма ім. Довженка" із ТОВ "Дойче-Агро-Компані" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Позивач включив до податкового кредиту 195878,00 грн. (декларація скорочена) за результатами господарських операцій з ТОВ "Дойче-Агро-Компані". 08 січня 2014 року між Товариством (покупець) і ТОВ "Дойче-Агро-Компані" (продавець) було укладено Договір купівлі-продажу № 1/0114/1 про поставку шроту соняшникового /том 5 а.с. 143-148/. На виконання умов договору ТОВ "Дойче-Агро-Компані" здійснено постачання шроту соняшникового, що підтверджено видатковими накладними № 8 від 09 січня 2014 року, № 16 від 10 січня 2014 року, № 34 від 14 січня 2014 року, № 44 від 15 січня 2014 року , № 64 від 18 січня 2014 року, № 63 від 18 січня 2014 року, № 79 від 21 січня 2014 року, № 104 від 24 січня 2014 року, № 98 від 24 січня 2014 року, № 115 від 28 січня 2014 року, № 122 від 29 січня 2014 року, № 127 від 30 січня 2014 року, № 138 від 31 січня 2014 року, № 148 від 03 лютого 2014 року, № 161 від 05 лютого 2014 року, № 174 від 05 лютого 2014 року, № 175 від 05 лютого 2014 року, № 176 від 05 лютого 2014 року, № 183 від 05 лютого 2014 року, товарно-транспортними накладними /том 5 а.с. 149-185/. Розрахунки проведено в безготівковому порядку платіжним дорученням № 02-248 від 10 січня 2014 року, № 302 від 28 січня 2014 року, № 02-917 від 30 січня 2014 року, № 314 від 04 лютого 2014 року, № 02-2066 від 12 лютого 2014 року, № 333 від 13 лютого 2014 року /том 5 а.с. 209-214/. Шрот соняшниковий використано у власній господарській діяльності позивача що підтверджено актами на списання сировини для виробництва комбікорму /том 5 а.с. 215-223, 226-241/, витягом із складської книги на оприбуткування шроту соняшникового /том 11 а.с. 68-71/Право на формування податкового кредиту підтверджено податковими накладними /том 5 а.с. 186-205/, розрахунки проводились шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок підприємства згідно банківських виписок та станом на момент перевірки по даному підприємству заборгованість відсутня, також встановлено, що транспортування шроту соняшникового здійснювалось за рахунок та силами ТОВ "Дойче-Агро-Компані" на підставі ТТН.Оприбуткування шроту проведено Дт рах. 208 Кт рах. 631 Використання шроту для виробництва комбікорму: Дт рах.2314 Кт рах.208, Дт рах.271 Кт рах. 2314. Використання комбікорму для годівлі тварин: Дт рах.2312 Кт рах.271Суд критично оцінює посилання відповідача на від Акт № 1725/15-00/38676213 від 25 червня 2014 року "Щодо непідтвердження факту реальності здійснення господарських операцій ТОВ "Дойче-Агро-Компані" під час здійснення господарських відносин з контрагентами за січень-лютий 2014 року" виходячи з того, що зазначений акт не містить відомостей щодо правовідносин ТОВ "Дойче-Агро-Компані" з позивачем. Таким чином, сукупність наданих представником позивача документів дає достатні підстави дійти висновку про фактичне виконання умов договорів із спірними контрагентами, окрім того, зі змісту первинних документів, долучених до матеріалів, в діяльності позивача та його контрагента наявні розумні економічні та організаційно-адміністративні причини для укладання договору, а також наявні чинники, з якими закон пов'язує можливість формування позивачем податкового кредиту за спірними операціями, зокрема, витрати позивача за цим договором повною мірою пов'язані з його господарською діяльністю. В ході судового розгляду справи в повному обсязі доведено реальність господарських операцій з придбання товарів, встановлено факт понесення позивачем витрат та сплати у ціні придбаних товарів податку на додану вартість, а також використання таких товарів у подальшій господарській діяльності позивача. Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (в редакції, чинній у період, що перевірявся) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Повнота наданої документації чи правильність її оформлення перевіряючим в акті перевірки під сумнів не ставиться. Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З огляду на викладене, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, визначенні вказаною нормою.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Пункт 201.5 статті 201 Податкового кодексу України встановлює, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 182 цього Кодексу.

Статтею першою Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Згідно з вимогами статті 4 Закону № 996-XIV одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд не погоджується з позицією відповідача у справі з мотивацій, наведених вище та вважає, що відповідачем невірно застосовані норми Податкового кодексу України, відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте необґрунтовано та не на підставі закону, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на контролюючий орган.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка" до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 18 травня 2015 року № .

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 26 жовтня 2015 року.

Суддя С.А. Іваненко