Справа № 2604/109/2012
Суддя: Ластовка Н. Д.
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2604/109/2012
П О С Т А Н О В А

іменем України

"30" січня 2012 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: ЛАСТОВКИ Н. Д.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити недоплачену 30 % надбавку до пенсії як дитині війни та виплачувати її повністю в подальшому, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірною відмови Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо нарахування та виплати несплаченої державної соціальної допомоги як дитині війни в період з 09.07.2011 року; зобовязання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва нарахувати до виплати в повному обсязі недоплачену йому, як дитині війни, щомісячну державну соціальну 30 % надбавку, передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за вказаний вище період та в подальшому, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Зупинення дії та внесення змін відповідно до зазначеної статті визнане рішеннями Конституційного Суду України неконституційними. На підставі викладеного вона вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 30.01.2012 року адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача про зобовязання вчинити певні дії в частині визнання відмови відповідача щодо нарахування і виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30 % з 09.07.2007 року по 13.06.2011 року залишено без розгляду на підставі ч.1, 2 ст. 99, ст. 100 КАС України.

В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, надав суду письмові заперечення з проханням розглядати справу у відсутності їх представника.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач, відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, є дитиною війни.

Позивач перебуває на обліку в УПФ України у Дніпровському районі м. Києва і отримує пенсію за віком, яку призначено відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Відповідно до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війнидітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно ст. 7 ЗУ Про соціальний захист дітей війнифінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідно до п. 7 Прикінцевого положення ЗУ Про внесення змін до ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік, який набрав чинності 19 червня 2011 року установлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війнизастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до ст. 6 Постанови КМУ від 06 липня 2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка набрала чинності з 23 липня 2011 року, установлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Таким чином, позивач має право та законні підстави для отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період часу з 14 червня 2011 року по 22 липня 2011 року включно.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача, зокрема щодо виплати позивачу надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі меншому, ніж це встановлено законом та відмови у нарахуванні та виплаті, позивачу щомісячної державної соціальної 30% надбавки до пенсії як дитині війни у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з встановлених обставин справи, а тому суд вважає, що є законні підстави для часткового задоволення вимог, а саме щодо перерахування та виплати позивачу щомісячної державної соціальної 30% надбавки до пенсії як дитині війни у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив межах вищезазначеного періоду, з урахуванням проведених виплат за вищезазначений період.

А вимоги позивача про здійснення нарахувань щомісячної державної соціальної 30 % надбавки до пенсії як дитині війни, за період часу, починаючи з 23 липня 2011 року та в подальшому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, п. 7 Прикінцеві положення ЗУ Про внесення змін до ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік, ст.6 Постанови КМУ від 06.06.2011 №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, ст.ст. 8-11, 16,41,69-71,86, 94, 99, 158-163, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, поновлення пропущеного строку, визнання діянь (бездіяльності й відмову в перерахунку) протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату підвищеної на 30% надбавку як дитині війни, нараховувати і виплачувати підвищену пенсію у повному розмірі в подальшому довічно задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної 30% надбавки до пенсії як дитині війни у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни- протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 з 14 червня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, з урахуванням проведених виплат, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В решті вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня отримання копії постанови.

Суддя: