Справа № 814/3714/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року справа № 814/3714/15

Миколаївський окружний адміністративний суд колегіально у складі трьох суддів: головуючого судді - Лебедєвої Г.В., суддів - Біоносенко В.В., Гордієнко Т.О. розглянувши в порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженого Верховної ради України з прав людини про визнання неправомірною бездіяльність уповноваженого Верховної ради України з прав людини, щодо забезпечення поновлення порушеного права ОСОБА_1 отримати паспорт оформлений українською мовою при розгляді заяви від 30.07.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до уповноваженого Верховної ради України з прав людини про визнання неправомірною бездіяльність уповноваженого Верховної ради України з прав людини, щодо забезпечення поновлення порушеного права ОСОБА_1 отримати паспорт оформлений українською мовою при розгляді заяви від 30.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого з прав людини Верховної Ради України із заявою, в якій просив забезпечити право отримати паспорт громадянина України оформлений тільки українською мовою. ОСОБА_1 повідомляв у заяві, що Ленінський районний відділ у м. Миколаєві державної міграційної служби тривалий час порушує його право отримати паспорт оформлений тільки українською мовою. Позивач зазначив, що йому не видано паспорт громадянина України який би відповідав вимогам Закону, у зв'язку із чим позивач проживає без паспорта та не може користуватися правами громадянина України, зокрема брати участь у виборах. ОСОБА_1 зазначив, що Уповноважений Верховної ради України з прав людини не вжив заходів для поновлення права ОСОБА_1 отримати паспорт громадянина України оформлений українською мовою і листом від 21 вересня 2015 року повідомила, що не може вирішити питання видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України. Позивач вважає бездіяльність відповідача неправомірною, на підставі чого звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заперечення проти адміністративного позову, в обґрунтування яких зазначив, що заява-звернення від 30.07.2015 року, яку ОСОБА_1 передав до Секретаріату Уповноваженого з прав людини через громадську приймальну на особистому прийомі, в той же день зареєстрована і передана на виконання. В установлений законом строк 20.08.2015 року листом за № 3/8- 1250433.15/14 ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд звернення та заходи, які були вжиті за дорученням Уповноваженого з прав людини. Також роз'яснений зміст ст. 4 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», що діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод та повідомлений про те, що у даному випадку вирішення питання відноситься до компетенції Державної міграційної служби України. Про результати розгляду після надходження повідомлення з Міграційної служби України додатково ОСОБА_1 був повідомлений листом від 21.09.2015 року за № 3/8-1250433.15/14 за підписом заступника керівника Секретаріату Уповноваженого з прав людини Смірновою О.Л., яка відповідно до Положення про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на підставі ст. 10 зазначеного Закону України наділена повноваженнями розгляду звернень. До листа додане повідомлення Державної міграційної служби України, з якого вбачається, що постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року у справі № 814/3006/14 добровільно виконана боржником - ОСОБА_1 виписали паспорт на бланку у вигляді книжечки, текст якої визначений Положенням про паспорт громадянина України, затверджений Постановою Верховної Ради України 26.06.1992 року та Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 року № 353. Однак, ОСОБА_1 відмовився від отримання такого паспорта, заявивши, що у бланку частина тексту надрукована російською мовою і тому такий документ йому не потрібен. Відповідач зазначає, що це свідчить про те, що дії, вжиті Уповноваженим з прав людини по розгляду звернення ОСОБА_1 від 30.07.2015 року, відповідають чинному законодавству, тому правові підстави для задоволення позову не існує. Суд у судовому засіданні 21.10.2015 року на підставі ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження. Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне. Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) 30.07.2015 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - відповідач) із заявою, в якій просив забезпечити право отримати паспорт громадянина України оформлений тільки українською мовою та зазначив, що Ленінський районний відділ у м. Миколаєві державної міграційної служби тривалий час порушує право ОСОБА_1 отримати паспорт оформлений тільки українською мовою.

20.08.2015 року Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини направив позивачу лист № 3/8-1250433.15/14, в якому зазначив, що згідно із частиною другою статті 4 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод. Враховуючи зазначене, на підставі статті 101 Конституції України, статей 13, 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», у зв'язку із зміною керівництва Державної міграційної служби України до Служби надіслано повторний лист з проханням поінформувати про позицію ДМС України із зазначеного питання, заходи, вжиті з метою виконання судової постанови на Вашу користь, та сприяти оформленню паспорта громадянина України на ім'я ОСОБА_1 виключно українською мовою.

Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України 11.09.2015 року вх. №1250433 отримав від Державної міграційної служби України лист в якому зазначено, що на виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року по справі №814/3006/14 - 03.06.2015 року ОСОБА_1 було оформлено паспорт громадянина України українською мовою на бланку паспорта громадянина України, зразок якого затверджено постановою КМ України від 04.06.1994 року №353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України», проте 09.06.2015 року ОСОБА_1 письмово відмовився від отримання паспорта громадянина України, оскільки бланк паспорта громадянина України містить написи російською мовою та звернувся з вимогою оформити йому паспорт без написів російською мовою, однак така вимога виходить за межі компетенції ДМС. У зв'язку з цим Ленінським районним відділом м. Миколаєва УДМС України в Миколаївській області направлено відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Миколаївській області повідомлення про те, що рішення суду від 24.12.2014 року по справі №814/3006/14 виконано у строки визначені постановою про відкриття ВП №47755155 від 05.06.2015 року.

Листом від 21.09.2015 року №3/8-І250433.15-2/14-82 Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав додатково до листа від 20.08.2015 № 3/8-1250433.15-1/14-82 щодо скарги ОСОБА_1 на дії співробітників Державної міграційної служби України надіслали на адресу ОСОБА_1 копію відповіді Державної міграційної служби України від 09.09.2015 № 6-5334/3-15, яка надійшла на запит Уповноваженого з прав людини 11.09.2015 року вх.№1250433. Крім того, Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав вказаним листом повідомив ОСОБА_1, що згідно із статтею 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами, у тому числі й Уповноваженим з прав людини, не допускається, у зв'язку з чим постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.07.2015 р. у справі № 814/2008/15, якою визнано, що боржник добровільно виконав постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 р. у справі № 814/3006/14, можуть бути переглянуті виключно у встановленому процесуальному порядку та зазначили про те, що іншого шляху вирішення вказаного питання не існує.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» № 776/97-ВР від 23.12.1997 року із змінами і доповненнями, Законом України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 року із змінами і доповненнями, Положенням про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженим наказом Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини № 4/8-12 від 20.06.2012 року, Інструкцією з ведення діловодства за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників, народних депутатів України, підприємств, установ, організацій з відомостями про порушення прав і свобод людини і громадянина у Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженою Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини № 19/7-09 від 14.12.2009 року, Положенням про Управління з питань дотримання процесуального законодавства Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженим Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини від 27.06.2012 року, Кодексом адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Згідно ст. 101 Конституції України парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини.

З гідно ст. 1 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.3 цього ж Закону метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є: 1) захист прав і свобод людини і громадянина, проголошених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами України; 2) додержання та повага до прав і свобод людини і громадянина суб'єктами, зазначеними у статті 2 цього Закону; 3) запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню; 4) сприяння приведенню законодавства України про права і свободи людини і громадянина у відповідність з Конституцією України, міжнародними стандартами у цій галузі; 5) поліпшення і подальший розвиток міжнародного співробітництва в галузі захисту прав і свобод людини і громадянина; 6) запобігання будь-яким формам дискримінації щодо реалізації людиною своїх прав і свобод; 7) сприяння правовій інформованості населення та захист конфіденційної інформації про особу.

Згідно ст. 14 цього ж Закону Уповноважений зобов'язаний додержуватися Конституції України і законів України, інших правових актів, прав та охоронюваних законом інтересів людини і громадянина, забезпечувати виконання покладених на нього функцій та повною мірою використовувати надані йому права.

Згідно ст. 16 цього ж Закону Уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує: за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників; за зверненнями народних депутатів України; за власною ініціативою.

Згідно ст. 17 цього ж Закону Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

При розгляді звернення Уповноважений: 1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; 2) роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; 3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; 4) відмовляє в розгляді звернення. Уповноважений не розглядає тих звернень, які розглядаються судами, зупиняє вже розпочатий розгляд, якщо заінтересована особа подала позов, заяву або скаргу до суду. Повідомлення про прийняття звернення до розгляду або відмову у прийнятті звернення до розгляду надсилається в письмовій формі особі, яка його подала. Відмова у прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою.

Згідно 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно п. 3 Положення про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, основними завданнями Секретаріату Уповноваженого є: організаційне, правове, науково-консультативне, інформаційно-аналітичне, науково-експертне, контрольне, матеріально-технічне, фінансове та інше забезпечення діяльності Уповноваженого з метою здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина.

У відповідності до п. 3.4. Інструкції з ведення діловодства за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників, народних депутатів України, підприємств, установ, організацій з відомостями про порушення прав і свобод людини і громадянина у Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, (затвердженої Наказом Уповноваженого ВРУ з прав людини № 19/7-09 від 14.12.2009 року), підчас розгляду роз'яснюються заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення. Під час вивчення матеріалів звернення, виконавець у справі готує пропозиції, проекти листів, які погоджує та підписує керівник структурного підрозділу, якщо інше не зазначено в дорученні.

Згідно п.п. 3.1.6. та п.п. 3.1.10 п. 3.1. п. 3 Положення про Управління з питань дотримання процесуального законодавства Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Управління відповідно до покладеного на нього завдання: розглядає звернення громадян з питань, що належить до компетенції Управління, готує пропозиції щодо відкриття провадження у справах про порушення прав людини та здійснює реалізацію відкритих проваджень; за дорученням Уповноваженого роз'яснює заходи, яких має вжити особа, що подала звернення до Уповноваженого.

Таким чином, як було встановлено в процесі розгляду справи, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини було розглянуте звернення ОСОБА_1 в установлений законом строк, листом від 20.08.2015 року повідомлено позивача про розгляд звернення та заходи, які були вжиті за дорученням Уповноваженого з прав людини.

Також відповідачем роз'яснений зміст ст. 4 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», що діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод, у зв'язку з чим вжиття дій щодо забезпечення його права отримати паспорт, оформлений тільки українською мовою не відноситься до компетенції Уповноваженого з прав людини.

Крім того, звернено увагу позивача, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року, яке набрало законної сили, зобов'язано Ленінський районний відділ у м. Миколаєві Управління державної міграційної служби в Миколаївській області - видати паспорт громадянина України ОСОБА_1, оформлений українською мовою в обмін на паспорт громадянина України, оформлений українською та російською мовами.

Порядок виконання судових рішень встановлюється судом, а в силу пункту 4 частини 4 статті 17 "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" Уповноважений не розглядає звернень, які розглядаються судами.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен перевірити, чи діяв суб'єкт владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи докази відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України України, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач діяв відповідно до статті 19 Конституції України та вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94,158-163, 167,186, 254 КАС України суд, - П О С Т А Н О В И В: У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до уповноваженого Верховної ради України з прав людини про визнання неправомірною бездіяльність уповноваженого Верховної ради України з прав людини, щодо забезпечення поновлення порушеного права ОСОБА_1 отримати паспорт оформлений українською мовою при розгляді заяви від 30.07.2015 року відмовити. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя Г.В. Лебедєва

Суддя В.В. Біоносенко

Суддя Т.О. Гордієнко