Справа № 806/3959/15
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Житомир справа № 806/3959/15

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення 15528,26 грн.,

встановив:

Новоград-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 15528,26 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем неподана до контролюючого органу податкова декларація з про майновий стан і доходи за 2013 рік в результаті чого було нараховано податок в сумі 12286,61 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 3241,65 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2015 року відкрито скорочене провадження у справі.

Ухвала про відкриття скороченого провадження, яка направлялася відповідачу повернулася до суду з відміткою поштового підприємства: "причина повернення - за закінченням терміну зберігання".

Частиною 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження у відповідності із ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи у порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем обставини вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Встановлено, що 28 січня 2015 року посадовими особами Новоград - Волинської ОДПІ була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою ОСОБА_1 за період із 01.01.2013 по 31.12.2013. За результатами перевірки податковим органом було складено акт від 29.01.2015 №91/01-208/10/17-02/54/НОМЕР_1, відповідно до якого, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем п. 176.1 с. 176, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме: встановлено неподання декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, а також порушення пп. 164.2.17. п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 ПК України, в результаті чого визначено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік в сумі 12286,61 грн (а.с. 5-13).

На підставі висновків вказаного акту перевірки, податковим органом сформовано податкове повідомлення - рішення № від 13.03.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 15528,26грн, з яких за основним платежем - 12286,61грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 3241,65 грн (а.с. 16).

Встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення слугувало те, що ОСОБА_1 не подала податкової декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік та відповідно не відобразила отриманий від ПАТ "Універсал банк" дохід у вигляді додаткового блага, отриманого з 01.01.2013 по 31.12.2013 в сумі 73623,60 грн (а.с.8)

Однак, підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Кодексу додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

При цьому, виходячи з вимог абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, визначальними критеріями для виникнення податкового обов'язку у платника податків - фізичної особи є анулювання (прощення) боргу кредитором за його самостійним рішенням, яке не пов'язано з процедурою банкрутства кредитора, рішення має бути прийнято до закінчення строку позовної давності, про прийняте рішення має бути повідомлено боржника та включено суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено).

Отже, вказане законодавче положення не підлягає самостійному застосуванню до спірних правовідносин, оскільки допускає винятки, безпосередньо встановлені розділом IV Податкового кодексу України, а відтак - і підпунктом „д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Так, Податковий кодекс України при визначенні доходу, отриманого платником податків внаслідок анулювання боргу за кредитним договором, не виокремлює складових частин суми такого боргу, а отже - базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є вся сума анульованого боргу позичальника, включаючи відсотки та пеню, що нараховані за користування кредитом.

Отже, відповідно до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункт 179.7 статті 179 Податкового кодексу України позивач зобов'язаний був до 01 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку, відобразити в ній вказаний дохід та самостійно до 01 серпня року, що настає за звітним та сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в декларації.

Невиконання позивачем такого обов'язку обумовило самостійне донарахування податковим органом позивачеві суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України та на підставі, встановленій пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

Крім того, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України передбачено, що самостійне визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

Разом з тим, податковим органом було сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу № 317-25 від 07.05.2015 із визначенням суми боргу 15528,26 грн. Доказів добровільної сплати суми боргу чи оскарження податкової вимоги до суду не надано.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 158-163, 168, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 15528,26 грн.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.Е.Черняхович