Справа № 459/5209/14-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 р. Справа № 876/2439/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2014 року Червоноградським міським судом Львівської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови в проведенні позивачу перерахунку пенсії з врахуванням вимог ст.ст. 24, 27, 28, 40, 41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобовязання відповідача усунути порушення прав позивача та виконати перерахунок пенсії з 07 листопада 2014 року з врахуванням вимог цих статей та з урахуванням розміру заробітної плати та страхового стажу роботи; зобов'язання відповідача виплатити на її користь різницю між перерахованою та отриманою пенсією, яка утворилася у період з 07 листопада 2014 року (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що трудовий стаж позивача перевищує 35 років, тому розмір її пенсії не повинен бути меншим від мінімального розміру пенсії, тобто 949,00 грн. на місяць.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 07 листопада 2014 року та її виплату з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що відмова у перерахунку позивачу пенсії за віком є неправомірною.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем управлінням Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 27 жовтня 1995 року позивачеві було призначено пенсію за віком на підставі протоколу № 7/212 від 10 січня 1996 року комісії по призначенню пенсій відділу соціального забезпечення виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області.

27 червня 1997 року позивачеві було припинено виплату пенсії та знято з пенсійного обліку у зв'язку з виїздом у червні 1997 року на постійне місце проживання у державу Ізраїль.

На підставі постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 30 вересня 2013 року, залишеної без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року, відповідача зобов'язано поновити нарахування та виплату позивачеві пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05 січня 2013 року.

На виконання вищезазначених судових рішень, згідно з розпорядженням відповідача від 24 жовтня 2014 року, позивачеві поновлено виплату пенсії за віком, починаючи з 05 січня 2013 року у розмірі 49,86 грн.

Не погодившись із розміром поновленої пенсії 07 листопада 2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій просила провести розрахунок її пенсії з врахуванням страхового стажу, заробітної плати та норм чинного законодавства.

У відповідь на звернення позивача у своєму листі від 17 листопада 2014 року № 91/Д-11 відповідач зазначив, що, виходячи з даних архівної справи та судових рішень, ним прийнято рішення від 24 жовтня 2014 року про поновлення виплати раніше призначеної позивачеві пенсії з 05 січня 2013 року за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії, у розмірі 49,86 грн., тобто цим листом відповідач фактично відмовив у здійсненні перерахунку пенсії позивача.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (ч. 1). Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік (ч. 2).

Отже, підставою для перерахунку, зокрема, пенсії за віком, є її призначення до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи, що пенсію за віком позивачеві було призначено на підставі протоколу № 7/212 від 10 січня 1996 року комісії по призначенню пенсій відділу соціального забезпечення виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області, у відповідача не було правових підстав для відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача.

У зв'язку з цим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність захисту прав, свобод та інтересів позивача у спосіб визнання протиправною відмови відповідача у здійсненні перерахунку її пенсії, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та її виплату з урахуванням виплачених сум.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що відмова управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області в проведенні позивачу перерахунку пенсії не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області залишити без задоволення, а постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2015 року в справі № 459/5209/14-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. В . Кухтей

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 20 жовтня 2015 року.