Справа № 22а-3128/11
Суддя: Омельченко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-3128/11 Головуючий у 1-й інстанції Кузына Ж.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

розглянула у письмовому провадженні в м. Полтаві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві на постанову Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2009року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про нарахування недоплаченої допомоги дитині війни.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві в частині не нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_2, передбаченого ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 30 червня 2009 року.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на ЗО % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 30 червня 2009 року, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

В апеляційному порядку постанову суду оскаржило Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, яке просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи і апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню.

У відповідності з ст.200 КАС України суд апеляційної Інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні стЛ Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та відповідно до ст.6 вказаного Закону має право на отримання державної соціальної підтримки підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за вищевказані періоди.

Такі висновки суду ґрунтуються на рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, яким визнано неконституційними положення п.41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі

положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним

Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки вищевказаним рішенням Конституційного Суду України визнавалися

неконституційними положення Закону, яким зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний

захист дітей війни» і відповідно, з дня ухвалення рішення, вони втрачали чинність і не підлягали

застосуванню.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив

з того, що відповідач як орган, уповноважений призначати та виплачувати пенсії та доплати до них,

повинен був діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і

здійснити позивачу належні нарахування ( за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена),

але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправну

бездіяльність.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається

лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне

пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав або встановлював

інший розмір немає, тому застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень

даної статті є правомірним.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано

неконституційними положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік»

та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме редакція ст.6 Закону України

«Про соціальний захист дітей війни», передбачена вище наведеним Законом про держбюджет на 2008

рік, отже з цього дня вона втратила чинність і не підлягала застосуванню.

Законом України "Про державний бюджет на 2009 рік" дію ст,,6 Закону України "Про

соціальний захист дітей війни" не зупинено.

Обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на

правомірність своїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу, як дитині війни, через

відсутність бюджетних коштів для цієї мети, оскільки питання фінансування цих видатків не є

предметом спору , що розглядається .

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не

спростовують висновків суду першої інстанції і рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому

підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст ,ст. 183-2 ч. 10, 197, 200,205,206 КАС України, Законом України від 2 грудня 2010 року N 2748-VI колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Київського району в м, Полтаві відхилити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2009 року - залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів д Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис)

ОСОБА_4

Копія згідно ОСОБА_1: