Справа № 820/6963/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 жовтня 2015 р. № 820/6963/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Звягіна Я.І.,

представників сторін:

позивача - Козирєва С.С.,

відповідача - Шамілової Л.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОБУДЪ" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "ДОБРОБУДЪ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.07.2015 року винесене Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, надала суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де зазначила, що встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству, у зв'язку з чим просила у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Позивач як юридична особа зареєстрований реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 31.01.2002 року. Позивач за КВЕД-2010 здійснює такі види діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (т. 2 а.с. 202).

Позивач є платником податку на додану вартість, про що останньому видано свідоцтво відповідного зразка, що підтверджується витягом з реєстру платників податку на додану вартість №259 (т. 2 а.с. 200).

Позивач 08.02.2010 року отримав ліцензію серії АВ №512801, яка видана Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю в Харківській області Міністерство регіонального розвитку та будівництва України на зайняття господарською діяльністю, пов'язаною із створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком), строком дії з 08.02.2010 року по 08.02.2015 року (т. 3 а.с. 14-16).

Фахівцями Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "ДОБРОБУДЪ" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "УНИСТРОЙ" (код за ) за червень 2014 року, результати якої оформлені актом №1172/20-33-22-01-07/31798269 від 22.06.2015 року, яким зафіксовано порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), п.3 ст. 5 та п.1 ст. 7 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року №436-IV, п.2 ст. 3 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями), п.1.2, п.2.7 Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", п.3.1, п.4.1, п.8 розділу III, п.3.1 розділу V Наказу ДПА України від 25.01.2011 року №41 "Про затвердження форм та порядку заповнення подання податкової звітності з податку на додану вартість" по ТОВ "ДОБРОБУДЪ" (код за ), в результаті чого занижено ПДВ за серпень 2014 року в сумі 279969,00 грн., за рахунок завищення сум податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ "УНИСТРОЙ" (код за ) за серпень 2014 року в сумі 279969,00 грн. (т. 1 а.с. 10-27).

На підставі акту перевірки від 22.06.2015 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 03.07.2015 року, яким позивачу зменшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 349962,00 грн., з яких: основний платіж - 279969,0 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 69993,0 грн. (т. 1 а.с. 28).

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ "ДОБРОБУДЪ" (замовник) та ТОВ "УНИСТРОЙ" (підрядник) укладено договір підряду №240314 СУ від 24.03.2014 року, за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт по герметизації міжпанельних стиків банки 4В з видаленням сміття із банки (т. 1 а.с. 66-68).

У підтвердження виконання умов вищевказаного договору позивачем надано документи первинного та бухгалтерського обліку: податкові накладні (т. 1 а.с. 29-65), договірну ціну, локальний кошторис, відомість ресурсів, розрахунок, довідку про вартість виконаних робіт, акт прийому виконаних будівельних робіт (т. 1 а.с. 69-83).

Також, між позивачем (підрядник) та ТОВ "Восточно-украинская компания "Мелтюроп"" (замовник) укладено договір №240314 від 24.03.2014 року, за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт по герметизації міжпанельних стиків банки 4В з видаленням сміття із банки (т. 3 а.с. 160-162).

У підтвердження виконання умов вищевказаного договору позивачем надано документи первинного та бухгалтерського обліку: договірну ціну, локальний кошторис, відомість ресурсів, розрахунок, довідку про вартість виконаних робіт, акт прийому виконаних будівельних робіт (т. 3 а.с. 166-179).

Крім того, між позивачем (генпідрядник) та ТОВ "УНИСТРОЙ" (субпідрядник) укладено ряд договорів субпідряду: від 26.06.2013 року №26 СУ, від 19.08.2013 року №114 СУ, від 22.07.2013 року №147 СУ, від 14.08.2013 року №5 СУ, за умовами якого генпідрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе виконання робіт: по поточному ремонту покрівлі складу експедиції за адресою: Сумська область, Великописарівський район, с. Кіріковка, вул. 40 років Жовтня; по капітальному ремонту системи опалення ДНЗ №10 за адресу: Харківська область, Первомайський, 1/2 мікрорайон; по реконструкції приміщень Сомовського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступені - дошкільний навчальний заклад" по адресу: Харківська область, Зачепилівський район, с. Сомовка; по капітальному ремонту Великої фізичної аудиторії НТУ "ХПІ" за адресою: м. Харків, вул. Фрунзе, 21 (т. 1 а.с. 84-85, 115-116, 148-149, 211- 213).

На підтвердження виконання сторонами умов договору субпідряду позивачем надано наступні документи: податкові накладні (т. 1 а.с. 29-65), договірну ціну, локальний кошторис, відомість ресурсів, розрахунок, довідку про вартість виконаних робіт, акт прийому виконаних будівельних робіт (т. 1 а.с. 86-114, 117-147, 150-210, 214-250, т. 2 а.с. 1-181).

Оплата по вищевказаним договорам підтверджується випискою АТ "УкрСиббанк" від 17.09.2015 року №57-3-71-10/1081, випискою по рахунку АТ "Прокредит Банк" (т. 3 а.с. 3-4, 7-13).

Вищевказані договори укладені позивачем для виконання зобов'язань за наступними договорами: №147 від 22.07.2013 року укладений між позивачем та відділом освіти, молоді та спорту Зачепилівської районної державної адміністрації, № б/н від 26.07.2013 року укладений між позивачем та ДП "Дослідне господарство "Правдинське" Національної академії аграрних наук України", №2 від 02.08.2013 року укладений між позивачем та Кегичівською селищною радою, №5 від 14.08.2013 року укладений між позивачем та Національним технічним університетом "Харківський політехнічний інститут", №114 від 19.08.2013 року від 19.08.2013 року укладений між позивачем та відділом освіти виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області (т. 3 а.с. 17-21, 46-51, 60-64, 85-90, 144-148)

Виконання умов зазначених вище правочинів підтверджується: податкові накладні (т. 1 а.с. 29-65), договірною ціною, локальним кошторисом, відомістю ресурсів, розрахунком, довідкою про вартість виконаних робіт, дефективний акт, календарним графіком виконання робіт, актом приймання виконаних робіт (т. 3 а.с. 22-45, 52-59, 65-84, 91-143, 149-159, т. 4 а.с. 4-246, т. 5 а.с. 1-19).

Проаналізувавши вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено придбання у своїх контрагентів послуг та використання їх в своїй господарській діяльності, оскільки ними виконані умови укладених договорів, що підтверджується первинними бухгалтерськими та податковими документами, які виписані з додержанням вимог п. 9.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995року за №168/704), п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI та п.2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку". Факти, які б позбавляли правового значення конкретні видані за здійсненою господарською операцією документи первинного бухгалтерського та податкового обліку, відповідачем не надані.

Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем і відповідачем та його контрагентом при укладенні, виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

При цьому, суд бере до уваги, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за цими договорами, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач суду не подав.

Судом не встановлено невідповідності даних податкових накладних фактичним обставинам справи.

Крім того, суд також зауважує, що вказані податкові накладні містять усі обов'язкові реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Згідно з ст. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до ст. 14.1.156 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Порядок формування податкового кредиту регулюється положеннями ст. 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно до п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Положеннями п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, позивачем виконані всі умови для формування податкового кредиту, а тому висновки відповідача викладені в акті перевірки №1172/20-33-22-01-07/31798269 від 22.06.2015 року про порушення позивачем вимог п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Поряд із цим, суд зауважує, що не погоджується із посиланнями представника відповідача про безпідставність формування позивачем податкового кредиту з підстав відсутності у кошторисній документації підписів сторін укладених правочинів, оскільки представником позивача для огляду у судовому засіданні надавались оригінали кошторисної документації, дослідивши які, судом встановлено наявність всіх необхідних реквізитів та підписів сторін про погодження даної кошторисної документації.

Щодо посилань в акті перевірки перевіряючими відповідача на той факт, що державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області складено акт від 16.10.2014 року №4129/20-30-22-03/30430508 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "УНИСТРОЙ", податковий номер 30430508, з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.05.2014 року по 30.06.2014 року", за результатами якої встановлено, що ТОВ "УНИСТРОЙ" в порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), завищено податковий кредит за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року на загальну суму 267971 грн., суд зазначає наступне.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією Верховного суду України викладену в постановах №10/21 від 02.03.2010 року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від 12.02.2008 року.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач та ТОВ "УНИСТРОЙ" належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкової та бухгалтерської звітності, які відповідають вимогам чинного законодавства України .

Крім того, відповідно в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року судом зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Таким чином, позивач не може нести наслідків невиконання його контрагентом ТОВ "УНИСТРОЙ" зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

А тому, суд дійшов висновку, що позивач не повинен нести відповідальність за сплату або несплату його контрагентом податкових зобов'язань перед бюджетом.

За правилами ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідачем ні документально, ні нормативно не доведено правомірності винесеного податкового повідомлення - рішення № від 03.07.2015 року, а тому, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОБУДЪ" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.07.2015 року винесене Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26 жовтня 2015 року.

Суддя М.О. Лук'яненко