Справа № 2а-569/10/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2011 р. справа № 2a-569/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.,

за участі:

секретаря судового засідання Кобринської Л.М.,

представник позивача ОСОБА_1,

представника відповідача -ТОВ «МСУ-Карпати»ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Долинської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «МСУ-Карпати», приватного підприємства «Акваріус»про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Долинська оДПІ звернулася в суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МСУ-Карпати», приватного підприємства «Акваріус»про стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемною угодою, застосувавши до відповідачів наслідки, передбачені ст. 208 Господарського кодексу України, а саме стягнення з ПП «Акваріум»на користь ТОВ «МСУ-Карпати»140729, 29 грн.; стягнення з ТОВ «МСУ-Карпати»в дохід держави 140729, 29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що укладений ПП «Акваріум»та ТОВ «МСУ-Карпати»15 жовтня 2008 року договір купівлі-продажу товару суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки укладений ними з умислом на приховування від оподаткування прибутків та доходів, а тому є нікчемним, що тягне застосування санкцій, передбачених ч.1 ст. 208 ГК України. Такий висновок обґрунтовується актом перевірки відповідача ТОВ «МСУ-Карпати», поясненнями директора ПП «Акваріус»ОСОБА_3

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. На доповнення підстав позову вказала на судові рішення по кримінальних справах про обвинувачення директора ПП «Акваріус»ОСОБА_3 та директора ТОВ «МСУ-Карпати»ОСОБА_4 відповідно за ст. 366 ч.1 КК України та ст. ст. 212 ч.2, 366 ч.2 КК України. Просила позов задовольнити.

Представники відповідача - ТОВ «МСУ-Карпати»в судовому засіданні проти позову заперечив. Суду пояснив, що господарські операції по договору від 15 жовтня 2008 року були реальними. Крім того, позивач пропустив строк, передбачений ст. 250 Господарського кодексу України, застосування адміністративного-господарських санкцій. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ПП «Акваріус»в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи відповідач належно повідомлений. Причини неявки суду невідомі. Згідно письмових заперечень на позов, наявних у матеріалах справи, директор ОСОБА_3 зазначив про порушення з боку правоохоронців під час відібрання в нього пояснень. Договір, видаткові і податкові накладні підписані ним, його виконання мало місце. Просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

ПП «Акваріус»04.07.2002 року зареєстроване як юридична особа Калуською міською радою, про що свідчить копія довідки № 1146 про включення до ЄДРПО України від 11.07.2002 року (а.с.40). ТОВ «МСУ-Карпати»в свою чергу теж зареєстроване юридичною особою у встановленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що ПП «Акваріус»та ТОВ «МСУ-Карпати»15.10.2008 року уклали договір купівлі продажу товару, в асортименті, кількості та за ціною згідно специфікації, що є не відємним додатком до договору (а.с.5).

На підставі цього договору передбачалася купівля ТОВ «МСУ-Карпати»у ПП «Акваріус»труб.

Виконання договору від 15.10.2008 року відповідачами оформлено накладними від 17.10.2008 року за №16 і №19 та податковими накладними № 34/5 від 17.10.2008 року та № 34/8 від 20.10.2008 року на загальну суму 140729,29 грн., в тому числі ПДВ 23454, 88 грн.

Під час проведення планової виїзної перевірки ТОВ «МСУ-Карпати» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 08.09.2008 року по 30.09.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 08.09.2008 року по 30.09.2009 року договір від 15.10.2008 року визнано нікчемним.

Вироком Калуського міськрайонного суду від 22.03.2011 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 366 ч.1 КК України та призначено покарання 850 грн. штрафу.

У відповідності до постанови Долинського районного суду від 03.10.2011 року директор ТОВ «МСУ-Карпати»ОСОБА_4 звільнений від кримінальної відповідальності за ст. ст. 212 ч.2, 366 ч.2 КК України на підставі ст. 1 п.«г», ст. 6 Закону України «Про амністію».

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що вищезазначений договір укладений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а тому згідно ч.1 ст. 203, ч.2 ст. 215 ЦК України його слід вважати нікчемним. Визнання такої угоди недійсною не вимагається. Укладення таких угод тягне за собою наслідки у вигляді застосування санкцій, передбачених ч.1 ст. 208 Господарського кодексу України.

За вчинення правочину з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, застосовуються санкції, передбачені частиною 1 статті 208 Господарського кодексу України. За змістом статті це можливо лише в разі виконання правочину хоча б однією стороною. Зазначені санкції не можна застосовувати за сам факт несплати податків (зборів, інших обовязкових платежів) однією зі сторін договору, оскільки за таких обставин правопорушенням була б несплата податків, а не вчинення правочину. Для стягнення цих санкцій є необхідною наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування ПДВ у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Згідно з частиною 1 статті 208 Господарського кодексу України передбачені нею санкції застосовує лише суд. Це правило відповідає статті 41 Конституції України, згідно з якою конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Оскільки зазначені санкції є конфіскаційними, стягуються за рішенням суду в доход держави за порушення правил здійснення господарської діяльності, то вони належать не до цивільно-правових, а до адміністративно-господарських санкцій як такі, що відповідають визначенню, наведеному в частині першій статті 238 Господарського кодексу України.

Крім того, встановлені частиною 1 статті 208 Господарського кодексу України санкції можуть бути застосовані лише з дотриманням строків, установлених статтею 250 цього Кодексу (в редакції статті, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через один рік з дня порушення субєктом установлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що Долинською оДПІ не було пропущено строк для застосування адміністративно-господарських санкцій встановлений статтею 250 Господарського кодексу України. Дане твердження не відповідає дійсності з наступних мотивів.

Відповідно до статті 208 Господарського кодексу України якщо господарське зобовязання визнано недійним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін у разі виконання зобовязання обома сторонами в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобовязаннями, а у разі виконання зобовязання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

З вищенаведеного вбачається, що умовою для застосування адміністративно-господарських санкцій встановлених ст. 250 Господарського кодексу України є визнання договору недійсним, як такого, що вчинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Згідно частини 1 статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок якщо він спрямований на порушення конституційних прав людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Із системного аналізу норм цивільного і господарського кодексів вбачається, що для визнання договору недійним є наявність умислу в обох сторін або однієї із них. Такий умисел виникає при укладенні договору або в момент виконання такого договору, а не в момент здійснення розрахунку.

Суд вважає, що моментом виникнення мети, яка завідомо суперечить інтересам держави, в контексті статті 250 Господарського кодексу України, є укладення 15.10.2008 року договору між ПП «Акваріус»та ТОВ «МСУ-Карпати»та оформлення 17, 20 жовтня 2008 року податкових накладних. Саме з цього часу слід обчислювати строк для застосування адміністративно-господарських санкцій.

Оскільки Долинська оДПІ звернулася в суд з позовом 22.02.2010 року, а договір між ПП «Акваріус»та ТОВ «МСУ-Карпати»було укладено 15.10.2008 року, а 17, 20 жовтня 2008 року оформлено видаткові та податкові накладні, то позивачем пропущено строк для звернення про застосування до відповідачів адміністративно-господарських санкцій, встановлений ст. 250 Господарського кодексу України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Долинської оДПІ до ТОВ «МСУ-Карпати», ПП «Акваріус» про стягнення в дохід держави коштів у сумі 140729,29 грн., відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

Постанова складена в повному обсязі 19.12.2011 року.