Справа № 812/642/15
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/642/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Кононовій О.О.

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: начальник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області ОСОБА_3, - про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: начальник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області ОСОБА_3, - про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 09.12.2014 наказом №71св Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області її, старшого лейтенанта служби цивільного захисту, було зараховано в розпорядження начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області. В період перебування у розпорядженні їй не було запропоновано жодної посади. У січні 2015 року вона зареєструвалась як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції у м.Харкові у зв'язку з фактичним перебуванням за даною адресою її доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.04.2015 вона звернулась з рапортом до начальника Головного управління ДСНС України у Луганській області про надання відпустки без збереження заробітної плати відповідно до п.18 ст.25 Закону України «Про відпустки» з 16.04.2015 року, оскільки після обстеження з приводу вагітності у 1-му пологовому будинку м.Харкова, лікарями у зв'язку з воєнно-політичною ситуацією в Луганські області, їй було рекомендовано постійне проживання та облік в медичних закладах у м.Харкові.

Проте, Головним управлінням ДСНС України в Луганській області, в особі ОСОБА_3, замість відповіді на вказаний рапорт, 16.04.2015 року були ініційовані службові розслідування за фактом її відсутності на робочому місці.

За результатами цих службових розслідувань відповідно до наказів ГУ ДСНС України у Луганській області на неї були накладені дисциплінарні стягнення, а саме: наказ №23св від 16.04.2015 за грубе порушення дисципліни, невихід на службу 14.04.2015 без поважних причин - догана; наказ №24св від 17.04.2015 за грубе порушення дисципліни, невихід на службу 16.04.2015 без поважних причин - сувора догана; наказ №108св від 21.04.2015 - звільнено за систематичне невиконання умов контракту (п.173, ч.6 ст.176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593).

Вказані накази вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки з жодним із них не була ознайомлена, а службові розслідування, що передували цим наказам, вважає проведеними в порушення Порядку проведення службового розслідування стосовно порушення особами рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту службової дисципліни, затвердженого наказом МНС України №838 від 14.12.2009, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.03.2010 за №203/17498.

Окрім цього, зазначила, що проведені службові розслідування не є вичерпними заходами, що передують звільненню. Згідно пп.3 п.5 розділу І Порядку проведення атестування осіб рядового і начальницького складу в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженого наказом МВС України від 10.09.2014 №929, при звільненні зі служби цивільного захисту у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту проводиться обов'язково атестація особи. Таких дій відповідачем проведено не було.

Також посилалась на те, що на момент звільнення вона вже була вагітна, однак відповідач в порушення вимог ст.184 КЗпП України її звільнив.

На підставі викладеного, просила суд визнати протиправними та скасувати вказані вище накази, поновити її на службі цивільного захисту та зобов'язати відповідача виплатити їй грошове забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов'язків. У разі не поновлення на роботі, внести зміни в трудову книжку про дату звільнення, оскільки її вона отримала лише 07.07.2015 року (а.с.3-9).

В судовому засіданні 15.09.2015 року позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Окрім цього надала письмові пояснення (а.с.121-122,153).

В судове засідання 23.10.2015 позивач не прибула, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с.151,152).

Відповідач позов не визнав, заперечував проти його задоволення, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.51-58).

Представник відповідача в судовому засіданні також пояснила, що позивач була відсутня на робочому місці без поважних причин 14, 16 та 17 квітня 2015 року, у останньої не можливо було з'ясувати причини відсутності на робочому місці та повідомити її про проведення службових розслідувань. Наполягала на правомірності висновків службових розслідувань та прийнятих на їх підставі наказів. Стосовно відсутності позивача 14.04.2015 зазначила що, оскільки ОСОБА_2 стверджує про проходження медичного обстеження у зв'язку з вагітністю, жодних доказів, які б підтвердили цей факт, під час відібрання в неї пояснень управлінню не надала.

Третя особа в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.33,149).

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено і це не оскаржується сторонами, що ОСОБА_2 відповідно до контракту з 12.03.2007 проходила службу в МНС України, останнє місце служби Головне управління ДСНС України у Луганській області, у званні старшого лейтенанта служби цивільного захисту (а.с.20).

Наказом ГУ ДСНС України у Луганській області від 09.12.2014 №71св відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі - Положення), на виконання наказів Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 28.10.2014 № 603 "Про переведення штату апарату ГУ ДСНС України у Луганській області", № 604 "Про переведення штатів підрозділів ГУ ДСНС України у Луганській області", з метою комплектування штату апарату і підрозділів ГУ ДСНС України у Луганській області у зв'язку з передислокацією підрозділів і особового складу, старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_2, інспектора 3 державної пожежно-рятувальної частини (м. Луганськ) Головного управління вважати такою, що з 09.12.2014 приступила до виконання службових обов'язків після відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, з одночасним зарахуванням у розпорядження начальника Головного управління (а.с.10).

Зазначений наказ позивачем не був оскаржений, не є предметом спору по даній справі, лише визначає статус позивача.

Відповідач зареєстрований як юридична особа, є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та військового характеру у Луганській області (а.с.90-95).

Наказом Державної служби з надзвичайних ситуацій від 09.10.2014 № 566, у зв'язку із зміною адміністративно-територіального устрою Луганської області місцем дислокації відповідача визначено м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 1-Б (а.с.89).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється компетенція адміністративних судів.

Згідно із пунктом 15 частини 1 статті 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З наведеного випливає, що будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України "Про державну службу".

Згідно з вимогами статті 9 цього Закону, правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією та спеціальними законами України.

Законодавець урегулював питання, пов'язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням) спеціальними законами, до яких, зокрема, відноситься і Кодекс Цивільного захисту України.

Згідно із ст. 101 зазначеного Кодексу служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період (частина 1);

- порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України (частина 2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 затверджено Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу (далі - Положення 593).

Законом України від 05.03.2009 № 1068-VI затверджений Дисциплінарний статут служби цивільного захисту (далі - Статут), який визначає сутність службової дисципліни, права та обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в тому числі слухачів і курсантів навчальних закладів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування визначає).

Наказом МНС України від 14.12.2009 №838, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.03.2010 за №203/17498, затверджений Порядок проведення службового розслідування стосовно порушення особами рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту службової дисципліни (далі - Порядок №838).

Згідно із пунктом 2.1 Порядку № 838 невихід на службу без поважних причин є підставою для проведення службового розслідування.

14.04.2015 уповноваженими особами відповідача був складений акт про невихід позивача на службу 14.04.2015 (а.с.64).

15.04.2015 відповідачем був виданий наказ № 111-но "Про проведення службового розслідування" з метою з'ясування причин невиходу на службу позивача 14.04.2015 року (а.с.66).

Згідно пунктом 13 Положення №593, особи рядового і начальницького складу вважаються такими, що виконують обов'язки служби цивільного захисту:

1) на території органу і підрозділу цивільного захисту або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком дня (розкладом занять);

2) під час прямування на службу або із служби, службових поїздок, повернення до місця служби;

3) під час перебування поза місцем розташування органу і підрозділу цивільного захисту, якщо під час такого перебування вони виконують свої обов'язки або направлені за наказом відповідного керівника (начальника).

15.04.2015 ОСОБА_2 були власноручно написані пояснення, в яких зазначено про відсутність на робочому місці 14.04.2015 у зв'язку з тим, що проходила обов'язковий медичний огляд у зв'язку з вагітністю у м.Харкові, де вона зареєстрована як особа-переселенець (а.с.65).

Відповідно до пункту 1 Статуту службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов'язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі - контракт).

Згідно пунктом 8 Статуту порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов'язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

Пунктом 57 Статуту визначено, що дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

Згідно пунктом 58 Статуту грубим дисциплінарним проступком вважається факт грубого порушення службової дисципліни, що не містить ознак кримінального правопорушення, зокрема, невихід на службу без поважних причин.

Відповідно до пункту 68 Статуту на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Згідно пункту 31 Положення 593, особи рядового і начальницького складу зобов'язані, зокрема: проходити службу цивільного захисту в тих органах і підрозділах цивільного захисту і в тих місцях, де це викликано інтересами служби; звертатись із службових питань до свого безпосереднього керівника (начальника) і з його дозволу - до старшого прямого керівника (начальника), з особистих питань - до свого безпосереднього керівника (начальника), а у разі, коли він нездатний їх вирішити, - до старшого прямого керівника (начальника); доповідати своєму безпосередньому керівникові (начальникові) про події та обставини, що стосуються виконання службових обов'язків, а також про зроблені їм іншими керівниками (начальниками) зауваження; своєчасно подавати відомості про себе, що мають значення для проходження служби цивільного захисту (зміна місця проживання, здобуття освіти, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності тощо); повідомляти безпосередньому керівникові (начальникові) про місце свого перебування під час відпустки та у разі відсутності на службі з інших поважних причин (перебування на лікарняному тощо).

В судовому засіданні позивач підтвердила факт відсутності із зазначених причин за місцем проходження служби 14.04.2015.

На виконання вимог пункт 31 Положення 593 позивачем не надано відповідачу документального підтвердження поважності відсутності на робочому місці 14.04.2015.

Не надала позивач і суду будь-яких документів, які б підтверджували факт її перебування на медичному огляді у зв'язку із вагітністю 14.04.2015 у медичному закладі м. Харкова, що також зазначено в її письмових поясненнях на адресу суду від 23.10.2015 (а.с.153). Крім того, позивач не надала достовірних доказів, які б підтвердили її посилання на те, що вона повідомляла керівника 10.04.2015 про причини неявки на службу 14.04.2015.

Згідно із пунктом 81 Статуту, накладенню дисциплінарного стягнення передує отримання від порушника дисципліни письмового пояснення. У разі відмови порушника дати письмове пояснення безпосередній начальник такої особи складає про це акт.

15.04.2015 відповідачем складено акт про неможливість ознайомлення позивача з наказом про проведення службового розслідування у зв'язку з відсутністю останньої на робочому місці (а.с.67).

Посилання ОСОБА_2 на порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування 15.04.2015 без участі та повідомлення позивача про його проведення, при тому, що у неї 15.04.2015 були відібрані пояснення, не є підставою для скасування наказу №23св від 16.04.2015 з наступних підстав.

Зазначені пояснення були відібрані завідувачем сектору з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_4, який не був членом комісії з проведення службового розслідування, проте згідно із пунктом 3.6. посадової інструкції має право самостійно отримувати письмові пояснення (а.с.168-170).

ОСОБА_4 був допитаний судом в якості свідка, за клопотанням представника відповідача. В свою чергу він зазначив, що отримав усне розпорядження від начальника ГУ ДСНС України у Луганській області ОСОБА_3 про відібрання пояснень від ОСОБА_2 стосовно її невиходу на службу 14.04.2015. При цьому діяв в межах своїх повноважень, що передбачено Посадовою інструкцією завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДСНС України у Луганській області, затвердженої начальником ГУ ДСНС України у Луганській області 10.04.2015. Також пояснив, що ОСОБА_2 прибула на службу 15.04.2015 о другій половині дня приблизно о 15.00 годині. Під час відбирання пояснень позивач відмовилась зазначити причини невиходу на службу з лютого по 15 квітня 2015 року та надати виправдовувальні документи.

Судом був також допитаний в якості свідка ОСОБА_5, який працює керівником управління персоналу ГУ ДСНС в Луганській області, був членом комісії з проведення службового розслідування. Останній в судовому засіданні також підтвердив факт відсутності позивача на робочому місці 14.04.2015, 16.04.2015 та 17.04.2015, а також проведення службового розслідування за фактичної відсутності ОСОБА_2 на робочому місці.

На виконання вимог пункту 6.1. Положення № 838 за результатами службового розслідування, 16.04.2015 відповідачем був складений акт, затверджений керівником установи. У висновках акту факт невиходу позивача на службу 14.04.2015 визнаний грубим дисциплінарним порушенням, за яке остання заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с.68).

16.04.2015 відповідачем складений акт про неможливість особистого ознайомлення позивача з матеріалами та висновками службового розслідування (а.с.69).

В порядку, визначеному розділом 7 Положення № 838, відповідачем 16.04.2015 був прийнятий наказ № 23св про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.70), який є предметом спору по даній справі.

З урахуванням пояснень позивача, представника відповідача та свідків, які не зазначають чіткого часу відібрання пояснень та складання акту про неможливість ознайомлення позивача з наказом про проведення службового розслідування у зв'язку з відсутністю останньої на робочому місці, суд приходить до висновку про визнання даного акту як належного доказу дотримання відповідачем процедури проведення службового розслідування.

Приймаючи до уваги фактичну відсутність позивача на службі 14.04.2015 без поважних причин, не надання доказів, як відповідачу, так і суду щодо поважності причин відсутності на службі в цей день та неможливість ознайомити останню з призначенням, проведенням, та висновками службового розслідування, суд приходить до висновку про дотримання відповідачем процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності та наявності підстав для накладення стягнення. Таким чином підстави для скасування наказу від 16.04.2015 № 23св відсутні, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 17.04.2015 № 24св, з урахуванням тотожності нормативних актів, які регламентують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

16.04.2015 уповноваженими особами відповідача був складений акт про невихід позивача на службу 16.04.2015 року (а.с.73).

16.04.2015 відповідачем був виданий наказ №113-но "Про проведення службового розслідування" з метою з'ясування причин невиходу на службу позивача 16.04.2015 (а.с.74).

16.04.2015 відповідачем складено акт про неможливість ознайомлення позивача з наказом про проведення службового розслідування, оскільки позивач була відсутня за місцем проходження служби (а.с.75).

16.04.2015 уповноваженими особами відповідача складений акт про відсутність пояснень позивача щодо причин її невиходу на службу 16.04.2015 у зв'язку з відсутністю останньої на робочому місці та інформації щодо її знаходження (а.с.76).

В судовому засіданні позивач підтвердила факт відсутності за місцем проходження служби 16.04.2015.

При цьому, посилання позивача на те, що вона 15.04.2015 подала рапорт на ім'я начальника ГУ ДСНС України у Луганській області стосовно надання їй відпустки без збереження заробітної плати відповідно до п.18 ст.25 Закону України «Про відпустки», а тому правомірно не вийшла на службу 16 квітня 2015 року, оскільки вважала, що її рапорт задоволений, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що дійсно 15.04.2015 ОСОБА_2 звернулась з відповідним рапортом на ім'я начальника ГУ ДСНС України у Луганській області (а.с.172). З цього приводу начальник управління 15.04.2015 доручив ОСОБА_6 розглянути питання відповідно до діючого законодавства, що підтверджується карткою до документа б/н від 15.04.2015 (а.с.172-зворотний бік).

17.04.2015 позивачу надана письмова відповідь та роз'яснення про ненадання відпуски відповідно до її рапорту з одночасним попередженням позивача про факт її невиходу на службу (а.с.11).

Також свідок ОСОБА_4 підтвердив той факт, що ОСОБА_2 ще 15.04.2015 під час відбирання письмових пояснень щодо невиходу на роботу 14.04.2015 ним та начальником юридичного відділу ОСОБА_6 було роз'яснено, що такий вид відпустки, який позивач просить їй надати, не передбачений для працівників ДСНС.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач, не отримавши офіційної відповіді про розгляд її рапорту від 15.04.2015, не мала законних підстав для невиходу на службу 16 квітня 2015 року.

З цих же підстав суд не приймає до уваги і посилання позивача про порушення відповідачем при наданні вказаної відповіді на рапорт п.125 Інструкції з діловодства в апараті ДСНС України, затвердженої Наказом ДСНС України 26.06.2013 №430.

16.04.2015 за результатами службового розслідування уповноваженими особами відповідача був складений акт, затверджений керівником установи. У висновках акту факт невиходу позивача на службу 16.04.2015 визнано грубим дисциплінарним порушенням, за яке остання заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с.77).

16.04.2015 відповідачем складений акт про неможливість особистого ознайомлення позивача з матеріалами та висновками службового розслідування (а.с.78).

17.04.2015 начальником Головного управління ДСНС у Луганській області був прийнятий наказ № 24св про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани (а.с.79), який є предметом спору по даній справі.

Приймаючи до уваги фактичну відсутність позивача на службі 16.04.2015 без поважних причин та неможливість ознайомити її з призначенням, проведенням, та висновками службового розслідування, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності та наявності підстав для накладення стягнення. Таким чином підстави для скасування наказу від 17.04.2015 № 24св відсутні, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

За аналогічною процедурою було проведено і службове розслідування за фактом невиходу на службу позивача 17.04.2015 року, як наслідок були складені відповідні акти від 17.04.2015 та наказ ГУ ДСНС України у Луганській області №115-но від 17.04.2015 про проведення службового розслідування (а.с.81-87).

17.04.2015 за результатами службового розслідування уповноваженими особами відповідача був складений акт, затверджений керівником установи. У висновках акту факт невиходу позивача на службу 17.04.2015 також визнано грубим дисциплінарним порушенням, за яке остання заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с.86).

Приймаючи до уваги фактичну відсутність позивача на службі 17.04.2015 без поважних причин та неможливість ознайомити її з призначенням, проведенням, та висновками службового розслідування, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем процедури проведення службового розслідування.

Однак не може погодитись з наслідками, які були застосовані до позивача у вигляді звільнення зі служби, про що ГУ ДСНС України у Луганській області видано наказ №108св від 21.04.2015 про кадрові питання, з наступних підстав.

Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу жодним чином не закріплені права вагітних жінок, в тому числі умови їх звільнення.

Дані правовідносини передбачені ст.184 Кодексу законів про працю України.

Згідно з ч.3 ст.184 КЗпП України, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Відповідно до п.1 ст.3 Кодексу цивільного захисту України правовою основою цивільного захисту є Конституція України, цей Кодекс, інші закони України, а також акти Президента України та Кабінету Міністрів України.

Таким чином, вказаною нормою права, які при даних правовідносинах має статус спеціальної, прямо передбачено, що правовою основою є інші закони України, яким і є Кодекс законів про працю України. Внаслідок чого, як відповідач по справі, так і суд, застосовуючи принцип законності при даних спірних правовідносинах, зобов'язані застосовувати норми КЗпП України, у разі не врегулювання відомчими підзаконними нормативними актами таких правовідносин.

Оскільки позивач перебувала у стані вагітності на день звільнення, довела до відома про свій стан відповідача у своїх письмових поясненнях від 15.04.2015 і це зафіксовано у акті про результати службового розслідування від 16.04.2015 та наказі ГУ ДСНС України у Луганській області №23св від 16.04.2015 (а.с.18,65,68,70), суд приходить до висновку про те, що звільнення ОСОБА_2 проведено з порушенням вказаного закону.

При розгляді даного питання суд враховує позицію, викладену в ухвалі Верховного Суду України від 11.11.2009 у справі № 6-15304вов09, в якій зазначено, що наявність вагітності на час звільнення є підставою для поновлення на роботі, а несвоєчасне повідомлення працівницею роботодавця про свою вагітність не впливає на застосування гарантій, передбачених Кодексом законів про працю.

Згідно з абзацом 2 ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладену позицію, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що жодних медичних документів, які б підтвердили стан вагітності на час проведення службових розслідувань та звільнення позивач не надала.

В матеріалах справи є довідка №39 від 27.06.2015, видана комунальним закладом охорони здоров'я «Харківський міський пологовий будинок №3», на підставі якої суд і приходить до висновку про те, що саме на час звільнення позивач перебувала у стані вагітності (а.с.18). Підстав для сумнівів у достовірності вказаної довідки у суду не виникає, оскільки згідно відповіді на судовий запит головного лікаря вказаного медичного закладу від 01.09.2015 №03/445, позивач з 09.06.2015 перебуває на диспансерному обліку по вагітності в філії жіночої консультації КЗОЗ «Харківський міський пологовий будинок №3 (а.с.125).

В абзаці 3 п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України» від 06.03.2008 №2 роз'яснено, що в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.

Крім цього, в абзаці 10 пп.10.2 п.10 постанови Пленуму цього ж суду «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7 роз'яснено, що задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов'язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

У зв'язку з цим вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 21.04.2015 №108св, поновлення на службі є законним та обґрунтованими і підлягають задоволенню в тій частині, що стосуються безпосередньо позивача.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача виплатити їй грошове забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов'язків, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено зі служби цивільного захисту з 21 квітня 2015 року (а.с.88).

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу, які проходять службу в органах і підрозділах цивільного захисту, регулюється Інструкцією про виплату грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженої Наказом МНС 10.06.2008 N447, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.07.2008 р. за N612/15303, (яка діяла на час звільнення позивача зі служби).

Пунктом 1.3. вказаної Інструкції передбачено, що до грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 1.9. Інструкції зазначено, що при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день перебування на службі

визначається шляхом поділу суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

В пункті 13.4. Інструкції вказано, що особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів управління (підрозділів), а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення необґрунтованим, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені.

Таким чином, враховуючи встановлену в даному провадженні протиправність звільнення позивача зі служби, вимога про стягнення на її користь грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов'язків по день фактичного поновлення підлягає задоволенню.

Щодо розміру грошового зобов'язання, що підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить з наступного розрахунку.

Згідно довідок ГУ ДСНС України у Луганській області від 10.08.2015 б/н, за лютий та березень 2015 року позивачу нараховувалось по 2167,00 грн. щомісячно. Середньоденне грошове утримання становить 72,23 грн. (а.с.101,102). Розрахунок при звільненні позивачу проведений по 21.04.2015 включно, що також підтверджується довідкою ГУ ДСНС України у Луганській області від 23.10.2015 №01-3842/11 (а.с.173).

Позивач підлягає поновленню на службі з 22.04.2015, а тому період стягнення становить з 22.04.2015 по 23.10.2015 (день винесення судового рішення).

Розмір стягнення складається з: 9 днів (за квітень 2015 року) * 72,23 грн. = 650,07 грн.; 5 місяців (з травня по вересень 2015 року) * 2167,00 грн. = 10 835, 00грн.; 23 дні (за жовтень 2015 року) * 72,23 грн. = 1661,29 грн. А всього сума, що підлягає стягненню, дорівнює 13 146,36 грн.

Згідно з п.п.2,3 ч.1 статті 256 КАС України постанова суду про присудження виплати грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на службі підлягає до негайного виконання.

Оскільки позивач підлягає поновленню на службі, суд приходить до висновку про безпідставність вимог щодо внесення змін в трудову книжку про дату звільнення, у зв'язку з чим вони не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки, позивач відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільнена.

Керуючись ст.ст.17,69-72,87,94,158-163, 167,186,254,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: начальник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області ОСОБА_3, - про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 21.04.2015 №108св (по особовому складу) «Про кадрові питання» в частині виведення із розпорядження начальника головного управління з 21 квітня 2015 року, виключення з кадрів ДСНС України та звільнення зі служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 6 Положення (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_2.

Поновити старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 на службі цивільного захисту з 22 квітня 2015 року.

Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області виплатити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов'язків з 22 квітня 2015 року по 23 жовтня 2015 року у розмірі 13 146,36грн. (тринадцять тисяч сто сорок шість гривень 36коп.) з урахуванням належних відрахувань.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_2 на службі та стягнення на її користь грошового забезпечення за один місяць у розмірі 2167,00грн. (дві тисячі сто шістдесят сім гривень 00коп.) допустити до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 28 жовтня 2015 року.

Суддя Н.М. Басова