Справа № 826/15989/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
20 жовтня 2015 року м. Київ № 826/15989/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., при секретарі Мині І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача 2 про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1

до 1. Адміністрації Державної прикордонної служби України,

2. Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної

служби України (в/ч НОМЕР_1 )

про зобов`язання вчинити певні дії,

за участю представників:
від позивача: Шинкаренка С.О.,
від відповідача 1: Чихайда В.С.,
від відповідача 2: Хужин К.А.,
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної прикордонної служби України про зобов`язання вчинити певні дії.

Просив суд, з урахуванням уточнення позовних вимог, зобов`язати керівника військової частини НОМЕР_1 здійснити звільнення його з військової служби в Державній прикордонній службі України в зв`язку з закінченням контракту.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно відбитку штампу відділу діловодства Окружного адміністративного суду міста Києва, позивач з даним позовом звернувся до суду 06.08.2015.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2015 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 16.09.2015 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до журналу судового засідання, на підставі частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України судом замінено первинного відповідача Державну прикордонну службу України - на належного відповідача - Адміністрацію Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач 1).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2015 до участі у розгляді справи в якості другого відповідача залучено Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) (далі по тексту відповідач 2).

20.10.2015 до відділу діловодства та документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання відповідача 2 про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.

У вказаному клопотанні зазначено, що позивач власноруч підписував контракт, другий примірник якого знаходиться у нього, а тому він знав дату закінчення строку дії контракту 30.09.2014, водночас протягом місяця тобто в строк до 31.10.2014, до суду не звернувся.

Представник позивача у судовому засіданні 20.10.2015 заперечував проти залишення позову без розгляду, вказав, що до відома позивача не було доведено причини продовження дії Контракту та наявності відповідного наказу, позивач продовжував службу як мобілізований.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 20.10.2015 підтримав клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з порушенням позивачем місячного строку звернення до суду, вказав, що 30.09.2014 наказом №128-ос начальника ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України в односторонньому порядку було продовжено з 30.09.2014 до припинення дії особливого періоду (демобілізації), також зазначив, що погодження позивача у даному випадку не вимагається, суду надав письмові заперечення проти позову.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні 20.10.2015 підтримав клопотання представника відповідача 2, суду надав письмові заперечення проти позову.

На підставі частин третьої та сьомої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 20.10.2015 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Строки звернення до суду із адміністративним позовом регламентовані нормами статті 99 Кодексу адміністративного судочинства.

Згідно частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, предметом даного спору є бездіяльність відповідачів щодо не звільнення позивача з військової служби 30.09.2014 по закінченню строку дії контракту.

Із аналізу вказаних норм статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що початком обчислення строку звернення до суду із адміністративним позовом у справах щодо проходження публічної служби вважається день, коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Судом встановлено, що 30.09.2011 між Державною прикордонною службою України в особі начальника навчального центру полковника ОСОБА_2 , який діяв відповідно до пункту 29 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України з одного боку, та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_1 з іншого боку, на підставі статей 19 і 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», уклали контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, строком на три роки з 30 вересня 2011 року по 30 вересня 2014 року.

Таким чином, строк дії вказаного контракту закінчувався 30.09.2014.

З матеріалів справи вбачається, що не виявивши бажання продовжувати військову службу по закінченню дії контракту, позивач від 26.06.2014 подав рапорт (вх.№2928 від 27.06.2014) про звільнення його з військової служби в запас за статтею 26 частини 6 пункту «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Разом з тим, згідно пункту 1 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, у яких закінчився строк військової служби, встановлений цією статтею, військова служба продовжується понад встановлені строки: у період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану (настання воєнного часу) - до термінів, визначених рішенням Президента України, крім випадків, визначених частиною восьмою статті 26 цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII особливий період, зокрема, це - виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України від 17.03.2014 №303/2014, від 06.05.2014 №454/2014, від 21.07.2014 №607/2014, від 14.01.2015 №5/2015 оголошено часткову мобілізацію.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» від 30.09.2014 №128-ос, продовжено строк дії контракту до припинення дії особливого періоду (демобілізації) сержанту ОСОБА_1 , інспектору прикордонної служби 3 категорії другої групи паспортного контролю першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» І категорії (тип А), з 30.09.2014.

Аналізуючи зазначене вище у сукупності, суд вважає встановленим, що позивачу було відомо про закінчення строку дії контракту 30.09.2014, він 26.06.2014 звернувся з рапортом про звільнення з військової служби по закінченню строку дії контракту, а тому мав поцікавитись про результати розгляду зазначеного рапорту, натомість продовжує служити.

Крім того, суду не надано доказів оскарження позивачем наказу відповідача від 30.09.2014 №128-ос про продовження в односторонньому порядку дії контракту.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивачу було відомо про закінчення 30.09.2014 строку дії контракту, а до суду звернувся 06.08.2015, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доказів поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду з адміністративним позовом суду не надано.

Частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до частини другої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій.

Враховуючи наведене, а також те, що позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї матеріали не містять жодних доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

Згідно частини третьої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

З огляду на викладене, керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу про право звернення до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко

Повний текст ухвали виготовлений 27.10.2015.