Справа № 805/1987/15-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року справа №805/1987/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Сіваченко І.В., Шишова О.О., розглянувши у письмовому проваджені апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року по справі № 805/1987/15-а (головуючий у І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса ОСОБА_3, третя особа - Державна іпотечна установа про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса ОСОБА_3 (далі відповідач), третя особа Державна іпотечна установа про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відмова приватного нотаріуса у державній реєстрації припинення іпотеки, обтяження та зняття заборони відчуження майна є протиправною та такою, що порушує його права та інтереси, оскільки, приймаючи зазначене рішення, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством та Конституцією України.

Зазначив, що рішенням Приморського районного суду від 13.08.2014 договір іпотеки від 24.04.2008 № Д098/СЖ-055/1.08.1, на підставі якого накладена заборона відчуження на майно позивача, визнаний недійсним.

Вважає, що за наслідком розгляду його звернення, приватний нотаріус неправомірно відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що згідно до внесених змін у ст. 34 Закон України «Про нотаріат» зняття заборони виключено з переліку нотаріальних дій, які вчиняються нотаріусами України, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на 1/2 частину квартири за позивачем та у звязку з тим, що йому невідомі умови договору відступлення права вимоги від 18.07.2008 № 1548/08.

Наполягав на тому, що він має право звертатися до приватного нотаріусу з заявою про зняття заборони та про державну реєстрацію припинення іпотеки та на останнього покладений обовязок внести відповідні відомості до Державного реєстру.

Постановою суду першої інстанції від 05 серпня 2015 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, позивач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

24.04.2008 між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_4 укладений договір про іпотечний кредит № Д098/СЖ-055/1.08.1, за умовами якого Банк надав позичальнику у кредит грошові кошти в сумі 252500 грн., строком погашення не пізніше 24.04.2028 включно зі сплатою 10,90 % річних.

В забезпечення виконання умов іпотечного договору від 24.04.2008 № Д098/СЖ-055/1.08.1 нерухоме майно за адресою Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лавицького, б. 8 кв. 41 передано в іпотеку ВАТ «Родовід Банк».

18.07.2008 між Державною іпотечною установою та ВАТ «Родовід Банк» укладений договір про відступлення права вимоги № 1548/08, згідно якого ВАТ «Родовід Банк» передав Державній іпотечній установі всі права за договором від 24.04.2008 № Д098/СЖ-055/1.08.1 про іпотечний кредит.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.08.2014 у справі № 266/407/13-ц, яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11.12.2014 залишено без змін, задоволена позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Державної іпотечної установи, ВАТ «Родовід Банк», треті особи - ОСОБА_5, Служба по справах неповнолітніх Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання недійсним іпотечного договору від 24.04.2008 № Д098/СЖ-055/1.08.1 та визнання частково недійсним договору про відступлення прав вимоги від 18.07.2008 № 1548/08 в частині передачі права вимоги за іпотечним договором.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13.05.2015 рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.08.2014 у справі № 266/407/13-ц та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 11.12.2014 скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.02.2014 у справі № 266/4892/13-ц, яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області залишено без змін, частково задоволена позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл майна, набутого під час шлюбу та визнання за нею права власності, за ОСОБА_2 визнане право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

01.10.2014 ОСОБА_2 звернулась до Приватного нотаріуса ОСОБА_3 з заявою про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек відомостей щодо заборони та іпотеки відносно 1/2 квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лавицького, б. 8 кв. 41.

17.02.2015 Приватний нотаріус ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 письмову відповідь за № 32/01-16, в якій розяснив, що: згідно ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державні реєстратори зобовязані надати до відома заявника інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав; згідно пп. 5.1, п. 5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, який накладає заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема, за рішенням суду; в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості щодо реєстрації права власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лавицького, б. 8 кв. 41 за ОСОБА_2, тому вважає, що ОСОБА_2 не має законних підстав звертатися із заявою про припинення обтяження, як зацікавлена особа.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно п. 1, 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень органу державної реєстрації прав належить проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Нотаріус як спеціальний субєкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 ч. 2 ст. 9 цього Закону.

Таким чином, у спірних правовідносинах нотаріус є субєктом владних повноважень спеціальним субєктом, на якого покладені функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід'ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до органу державної реєстрації прав або нотаріуса, як спеціального субєкта, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, подається заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій або електронній формі.

Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при отриманні заяви та документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, проводиться реєстрація заяви у базі даних про реєстрацію заяв та запитів із зазначенням дати і часу реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державні реєстратори зобовязані надати до відома заявника інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Згідно п.п. 5.1 п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.п. 6.2 п. 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку, установленому законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Як встановлено колегією суддів, підтверджено матеріалами справи, всі права за іпотечним договором від 24.04.2008 № Д098/СЖ-055/1.08.1 передані Державній іпотечній установі.

Згідно п. 55 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Згідно п.п. 5.1, п. 5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, який накладає заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема, за рішенням суду.

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняття ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 73 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 під час проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є особа, якою встановлено обтяження, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач). У разі проведення державної реєстрації припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є також особа, якою припинено обтяження, а також особа, в інтересах якої припинено обтяження.

Згідно п. 63 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 під час проведення державної реєстрації іпотеки заінтересованою особою є іпотекодержатель. У разі проведення державної реєстрації припинення іпотеки заінтересованою особою також є особа, якою припинена іпотека, особа, в інтересах якої припинено іпотеку, та у випадку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державний виконавець.

Відповідно до п. 20 зазначеного Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Як встановлено колегією суддів та судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи, відповідне рішення про державну реєстрацію речових прав щодо обєкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 або рішення про відмову у державній реєстрації речових прав щодо зазначеного обєкту відповідачем, як спеціальним субєктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, не приймалось.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення та постанови суду першої інстанції без змін відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 11, 24, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року по справі № 805/1987/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року по справі № 805/1987/15-а за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса ОСОБА_3, третя особа - Державна іпотечна установа про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_6