Справа № 821/1920/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1920/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської митниці Міндоходів, Херсонської митниці Державної фіскальної служби про скасування наказу № 151-о від 28.05.2015 р. "Про звільнення" та поновлення на роботі,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Херсонської митниці Міндоходів (далі - відповідач 1) та Херсонської митниці ДФС (далі - відповідач 2), в якому просить скасувати наказ Херсонської митниці Міндоходів від 28.05.2015 року №151-о "Про звільнення з роботи" та поновити позивача на посаді начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Каховка» Херсонської митниці Міндоходів.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачем було написано заяву від 28.05.2015 року про звільнення його із займаної посади за власним бажанням відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). 29.05.2015 року, позивачем була подана заява про відзив його заяви про звільнення, за певних обставин, та у зв'язку з бажанням продовжити службу в Херсонській митниці Міндоходів, в порядку частини 2 статті 38 КЗпП України. Не враховуючи двотижневий строк, який передбачений ч.1 ст. 38 КЗпП України, оскаржуваним наказом позивача звільнено із займаної посади. Вважає оскаржуваний наказ протиправним та просить його скасувати та відповідно поновити його на посаді.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача - 1 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання.

Представник відповідача - 2 в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі. Також, представником відповідача подано заперечення на адміністративний позов з яких вбачається, що проти позову заперечує із підстав викладених в таких запереченнях. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що із серпня 1992 року позивач безперервно працював в митних органах на різних посадах, на всіх ділянках роботи.

27.01.2015 року позивач призначений на посаду начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Каховка» Херсонської митниці Міндоходів.

Наказом Херсонської митниці Міндоходів від 28.05.2015 року №151-о позивача звільнено з посади начальника митниці Міндоходів за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України.

Не погоджуючись із вищенаведеним наказом позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6 листопада 1992 року визначено, що у справах про звільнення за ст. 38 КЗпП суди повинні перевіряти доводи працівника про те, що власник або уповноважений ним орган примусили його подати заяву про розірвання трудового договору.

Отже, наведеними вище положеннями КЗпП України визначено, що при розірванні трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, роботодавець може звільнити працівника у день подання останнім заяви за умови, якщо працівник сам визначає цей день датою звільнення, вказавши при цьому поважну причину, яка зумовила прийняття ним рішення про звільнення (переїзд на нове місце проживання, вступ до навчального закладу, переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість тощо).

Як вбачається із заяви позивача, складеної ним 28.05.2015 року, позивач не визначив дати, з якої бажав бути звільненим та не навів обставин, які б унеможливлювали продовження роботи та були підставою для звільнення саме в день подання заяви.

Судом встановлено, що заяву про відкликання заяви про звільнення позивач надав 29.05.2015 року.

Відповідно до статті 116 КЗпП України і пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників днем звільнення вважається останній день роботи.

Аналізуючи наведене вище, суд вважає, що відповідач, приймаючи 28.05.2015 року рішення про звільнення позивача, діяв всупереч встановлених статтею 38 КЗпП України гарантій щодо права працівника залишитись на роботі за умови відкликання заяви.

Разом з тим суд відмічає, що у період з 28.05.2015 року по 12.06.2015 року позивач тимчасово не працював у зв'язку із хворобою, що підтверджується листком непрацездатності серії АГУ № 446607. Обмеження щодо звільнення працівника, який знаходиться на лікарняному, стосується тільки звільнення з ініціативи власника, що встановлено ст. 40 КЗпП України, якою передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті).

За таких обставин суд дійшов висновку про незаконність наказу про звільнення позивача та його скасування, а відтак - про поновлення позивача на посаді, яку останній обіймав до звільнення.

Відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд допускає негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді.

Керуючись ст. ст. 122, 163-167, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати наказ Херсонської митниці Міндоходів від 28 травня 2015 року №151-о "Про звільнення з роботи".

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Каховка» Херсонської митниці Міндоходів з 29 травня 2015 року.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Каховка» Херсонської митниці Міндоходів з 29 травня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 12.3