Справа № 335/8810/15-а
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1 ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8810/15-а 2-а/335/218/2015
(в порядку скороченого провадження)
29 вересня 2015 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя про зобовязання здійснити виплату пенсії, -
ОСОБА_1 31 серпня 2015 року звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя про зобовязання здійснити виплату пенсії, в якому просила суд зобовязати відповідача поновити виплату їй пенсії, як інваліду 3 групи від загального захворювання з 01 червня 2015 року, стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію як інвалід загального захворювання ІІІ групи, виплату якої було припинено з 01 квітня 2015 року.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 вересня 2015 року відкрито скорочене провадження у даній справі.
24 вересня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що виплата пенсії позивачу припинена з 01.04.2015 року у відповідності до вимог чинного законодавства, з огляду на що підстави для поновлення виплати пенсії відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26.06.2007 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя та їй була призначена пенсія по інвалідності 3 групи за нормами Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.
Позивач працює на посаді начальника відділу адміністративно-правової роботи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, є державним службовцем.
З 01 квітня 2015 року набули чинності норми «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру» пенсії, призначені відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. В звязку з чим з 1 квітня 2015 року позивачці була припинена виплата пенсії по інвалідності.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».
За загальним правилом установленим ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.
Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування і після припинення роботи.
Статтею 36 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення інвалідів, яке здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомоги, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.
Отже органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні сприяючи забезпеченню прав інвалідів щодо включення до суспільного нарівні з іншими громадянами.
За правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Нормою ст. 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цьогоКодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
За результатами розгляду справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, перевіривши матеріали справи що надійшли до суду, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.
Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163 КАС України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя поновити виплату пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи загального захворювання з 01 червня 2015 року.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 243 грн.60 коп.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Н.І.Рибалко