Справа № 806/4859/15
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"26" жовтня 2015 р. Справа № 806/4859/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "21" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств третя особа: Управління державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирської області про визнання нечинним платіжного доручення №136, від 29.06.2006 року ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати нечинним платіжне доручення № 136 від 29.06.2006 року.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення українського державного фонду підтримки фермерських господарств, третя особа - Управління державної казначейської служби у м. Житомирі, про визнання нечинним платіжного доручення №136 від 29.06.2006 року.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду про відмову у відкритті провадження у справі.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що платіжним дорученням №136 від 29.06.2006 року платником Житомирським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств відшкодовано 30 % компенсації вартості витрат на придбання першого комбайна Фермерському господарству "Нива".

Не погоджуючись з вказаним платіжним дорученням позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновків, що оскаржене ОСОБА_3 платіжне доручення не є рішенням, що породжує, змінює або припиняє права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин, а відтак не підпадає під дію ст. 17 КАС України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим, відповідно до частини третьої вказаної вище статті КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, є вірним посилання суду на те, що вирішуючи переданий на розгляд суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась із позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, а також наявність повноважень та правомірності дії відповідача в межах, визначених ч.3 статті 2 КАС України.

Встановивши наявність у особи яка звернулась з позовом до суду, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання вказаного права (інтересу) і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

В свою чергу, відповідно до частини другої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права, і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Усі рішення суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законом.

Як встановлено судом першої інстанції, оскаржуване позивачем платіжне доручення №136 від 29.06.2006 року не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, оскільки не змінюють правового становища позивача, не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні п. 1 частини 1 статті 17 КАС України і не тягне за собою зміну правових наслідків для позивача.

В розумінні пункту 1.30 ч.1 ст. 1 Закону України від 05.04.2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Таким чином з урахуванням вищенаведеного, вірним є висновок суду попередньої інстанції, що платіжне доручення не є рішенням суб'єкту владних повноважень в розумінні КАС України, позов не містить ознак публічно-правового спору, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "21" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Житомирська,229,с.Биків,Брусилівський район, Житомирська область,12642

- ,