Справа № 520/10915/14-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/800/28326/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси на додаткову постанову Київського районного суду м.Одеси від 24 грудня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року у справі № 520/10915/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд, з урахуванням уточнення позовних вимог, з позовом до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси в якому просила визнати протиправною відмову щодо перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки ДПІ в Київському районі м.Одеси від 26 вересня 2014 року за №32232/05 на суму 8 286, 38 грн., яка є додатком до довідки №9137 від 8 квітня 2008 року; зобов'язати здійснити перерахунок пенсії та виплату невиплачених сум починаючи з 1 лютого 2008 року з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки ДПІ в Київському районі м.Одеси від 26 вересня 2014 року за №32232/05 на суму 8 286,38 грн..

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2014 року визнана протиправною відмова УПФ України в Київському районі м. Одеси щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки ДПІ в Київському районі м. Одеси від 26 вересня 2014 року за № 32232/05 на суму 8 286,38 грн., яка є додатком до довідки №9137 від 8 квітня 2008 року. Зобов'язано УПФ України в Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 1 лютого 2008 року з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки ДПІ в Київському районі м.Одеси від 26 вересня 2014 року за №32232/05 на суму 8 286,38 грн., яка є додатком до довідки №9137 від 8 квітня 2008 року.

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м.Одеси із заявою про винесення додаткової постанови для визначення розміру пенсії як 85% від посадового окладу з урахуванням надбавок при перерахунку пенсії як позовної вимоги, яка не вирішена судом при розгляді вказаного спору.

Додатковою постановою Київського районного суду м.Одеси від 24 грудня 2014 року заява ОСОБА_1 задоволена. Внесені доповнення до постанови Київського районного суду міста Одеси від 28 листопада 2014 року, резолютивну частину постанови викладено в наступній редакції: „Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову УПФ України в Київському районі міста Одеси щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 85 відсотків від заробітної плати відповідно до статті 37 Закону України „Про державну службу" з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки ДПІ в Київському районі міста Одеси від 26 вересня 2014 року за №32232/05 на суму 8 286,38 грн., яка є додатком до довідки №9137 від 8 квітня 2008 року.

Зобов'язати УПФ України в Київському районі міста Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із розрахунку 85 відсотків від заробітної плати відповідно до статті 37 Закону України „Про державну службу", починаючи з 1 лютого 2008 року з урахуванням матеріальної допомоги згідно довідки ДПІ в Київському районі міста Одеси від 26 вересня 2014 року за №32232/05 на суму 8 286,38 грн., яка є додатком до довідки №9137 від 8 квітня 2008 року".

Не погоджуючись з рішеннями судів щодо винесення додаткового рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткову постанову суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду та відмовити в позові.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в одній з позовних вимог вимагалося зобов'язати УПФ України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату пенсії із розрахунку 85% відсотків від заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги відповідно до ст.37 Закону України „Про державну службу", однак, суд першої інстанції при розгляді справи по суті та задоволенні позовних вимог в постанові від 28 листопада 2014 року не визначив розмір відсотків, тобто не розглянув одну із позовних вимог позивача, що стало підставою для звернення до суду із заявою про винесення додаткової постанови.

Суди першої та апеляційної інстанції, при винесенні додаткового рішення виходили з того, що при розгляді позову одна із позовних вимог не розглянута, тому в суду першої інстанції були підстави для винесення додаткового рішення, яке відповідає вимогам ст. 37 Закону України „Про державну службу".

Колегія суддів погоджується з наведеними висновкам судів першої та апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалене рішення.

Згідно ч.ч.2,5 ст.37 Закону України „Про державну службу" (в редакції, яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі (ч.2).

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати (ч.5).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу призначена пенсія відповідно ст.37 Закону України „Про державну службу", розмір якої становив 85% від заробітної плати. Позивач у позовних вимогах також ставила питання про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням виплаченої матеріальної допомоги у розмірі 85% від заробітної плати.

Право позивача на отримання пенсії з 1 лютого 2008 року у розмірі 85% заробітку, відповідно до вищенаведених норм Закону, тобто, у зв'язку з достатнім для цього стажу державної служби, не оскаржується відповідачем, який не погоджується саме із складовими заробітної плати, що входять в розрахунок для обчислення пенсії.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що заявлена позовна вимога є обґрунтованою, тому суди першої та апеляційної інстанції прийшли до обґрунтованих висновків про наявність підстав задоволення вказаної позовної вимоги та винесення додаткового рішення по справі.

Відповідно ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанції винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси залишити без задоволення.

Додаткову постанову Київського районного суду м.Одеси від 24 грудня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: