Справа № 826/21381/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 жовтня 2015 року № 826/21381/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в

м. Києві державної адміністрації

про визнання протиправним та скасування рішення

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (надалі - Відповідач) про визнання протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в наданні ОСОБА_1 статусу учасника війни та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надати ОСОБА_1 статус учасника війни.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що відмова у наданні останньому статусу учасника війни є незаконною та безпідставною, оскільки суперечить вимогам Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що на даний час кабінетом Міністрів України порядок надання статусу учасника війни відповідно до п.13 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не визначений, а тому вирішити позитивно порушене заявником питання не вбачається за можливе.

В судовому засіданні судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини 4 статті 122 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації з заявою про видачу посвідчення інваліда війни, яку отримано Відповідачем 12.08.2015 року вх.№103001/Б-293.

За наслідком розгляду вказаної заяви, Відповідач листом від 21.08.2015 року №37/09-14907 повідомив заявника про неможливість видачі посвідчення інваліди війни з огляду на положення абз.2 п.13 ст.9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з яким Порядок надання статусу учасника війни вищезгаданим особам, категорії цих осіб, терміни їх участі у антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а на даний час такий порядок не визначений.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (надалі - Закон № 3551-ХІІ) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Статтею 8 Закону № 3551-ХІІ учасниками війни визнаються військовослужбовці, які в період війни проходили військову службу у Збройних Силах колишнього СРСР, трудівники тилу, а також інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 9 Закону № 3551-ХІІ встановлений перелік осіб, які належать до учасників війни. Так, зокрема, абз. 1 п. 13 вказаної статті передбачено, що таких осіб належать працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством.

Крім цього, відповідно до абз. 2 п.13 ст. 9 Закону № 3551-ХІІ порядок надання статусу учасника війни особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі у забезпеченні проведення антитерористичної операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 року №739 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам» (надалі - Постанова №739) покладено на комісії, утворені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 1996 р. N 458 "Про комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (ЗП України, 1996 р., N 10, ст. 307), розгляд питань про встановлення статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення.

Підставою для надання статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документи про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень) (п.2 Постанови №739).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з наказу від 03.10.2014 року №33/884т вважаються залученими з 23 вересня по 10 жовтня 2014 року до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей і відрядженими представників Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна пам'ять» за власною згодою, у складі групи пошуку та евакуації тіл загиблих військовослужбовців, у тому числі ОСОБА_1.

Так, на підставі наказу керівника АТЦ при СБ України від 03.10.2014 року №33/884т прийнято наказ від 23.09.2014 року №001/2014 голови Всеукраїнської організації «Союз «Народна пам'ять», відповідно до якого вважаються такими, що вибули у відрядження з 23.09.2014 року в район проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань з пошуку загиблих військовослужбовців у складі сил та засобів керівника сектора «Б» на території Донецької та Луганської областей члена організації ОСОБА_1.

Позивач 01.11.2014 року прибув після виконання завдань з пошуку загиблих військовослужбовців на території Донецької та Луганської областей, а саме, з відрядження членів організації, які були залучені у склад сил та засобів керівника сектора «Б», що підтверджується наказом від 01.11.2014 року №004/2014 голови Всеукраїнської організації «Союз «Народна пам'ять».

На підставі рішення начальника Генерального штабу - Головнокомандуючого Збройних сил України від 18.09.2014 року №20147/С прийнято наказ Міністерства оборони України керівника сектору «Б» від 13.02.2015 року №45, відповідно до якого вважаються такими, що перебували у відрядженні для виконання службових (бойових) завдань з 23.09.2014 року по 01.11.2014 року перелік представників Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна пам'ять», в якому лічиться ОСОБА_1.

Також, до матеріалів справи надано довідку №014 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції про те, що ОСОБА_1 дійсно в період з 23.09.2014 року по 01.11.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районах проведення антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Ця довідка є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

Крім цього, Позивачем долучені посвідчення про відрядження.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи вищевикладене, Позивачем надано документи, які підтверджують його участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, що передбачені п.2 Постанови №739, суд дійшов до висновку, що дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, які полягають у відмові надати статус учасника війни є протиправним, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що дії відповідача про відмову надати статус учасника війни є протиправними, позовні вимоги в частині зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації надати Позивачу статус учасника війни також підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в наданні ОСОБА_1 статусу учасника війни.

3. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надати ОСОБА_1 статус учасника війни.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук