Справа № 806/3012/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Житомир справа № 806/3012/15

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області, третя особа - ОСОБА_3, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

6 серпня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 із позовом до Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області (далі - Реєстраційна служба Житомирського МУЮ), третя особа - ОСОБА_3, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що має документи для реєстрації її власницею частини житлового будинку, розташованого на АДРЕСА_1. 23 лютого 2015 року та 15 липня 2015 року вона звернулась до Реєстраційної служби Житомирського МУЮ із заявами про скасування запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на 66/100 житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1. 23 лютого 2015 року та 15 липня 2015 року рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно їй було відмовлено у внесенні запису про скасування державної реєстрації розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відмовлено у скасуванні запису про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки: 66/100, за номером НОМЕР_2, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1, у зв'язку з тим, що до заяви не додано рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3, що набрало законної сили. Просить скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Житомирського МУЮ номер запису НОМЕР_3 від 9 січня 2013 року, про державну реєстрацію права власності на 66/100 частин будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та поновити реєстрацію права власності на вказану частину будинку за ОСОБА_2 про що внести відповідні зміни до реєстру прав власності на нерухоме майно.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалами Житомирського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Реєстраційної служби Житомирського МУЮ у судове засідання не з'явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.68).

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про причини неявки у судове засідання не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що протягом 2014-2015 років ОСОБА_2 (в особі представника за довіреністю ОСОБА_1.) неодноразово зверталась до Реєстраційної служби Житомирського МУЮ із заявами про державну реєстрацію права власності на 66/100 житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1, а також із заявами про скасування державної реєстрації на вказаний будинок за ОСОБА_3

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово виникали спори з приводу права власності на 66/100 частин житлового будинку, що розташований на АДРЕСА_1.

На даний час право власності на 66/100 частин житлового будинку, розташованого на АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 22 березня 2010 року та рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22 червня 2010 року у справі №2-2747/10 про визнання дійсним договору дарування від 22 березня 2010 року.

Дізнавшись про рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22 червня 2010 року та не погодившись із ним, ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу.

25 лютого 2014 року Апеляційний суд Житомирської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив, рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22 червня 2010 року скасував та прийняв нове рішення, яким у задоволенні позову про визнання дійсним договору дарування відмовив (а.с. 20-21).

23 лютого 2015 року та 15 липня 2015 року ОСОБА_1, що діяв на підставі довіреності від ОСОБА_2, звернувся до Реєстраційної служби Житомирського МУЮ із заявами про скасування запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на 66/100 житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та про внесення запису про скасування державної реєстрації розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майно з реєстраційним номером НОМЕР_1/спеціального розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Житомирського МУЮ Житомирської області Баренка Є.О. за НОМЕР_4 від 23 лютого 2015 року було відмовлено ОСОБА_2 у внесенні запису про скасування державної реєстрації розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майно з реєстраційним номером НОМЕР_1/спеціального розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Підставою для відмови у скасуванні державної реєстрації стало встановлення державним реєстратором, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме зі змісту поданих заявником рішень суду №2-2747/10, від 22 червня 2010 року, та №0609/2-2747/10 від 25 лютого 2014 року, не випливає скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та необхідність внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 (а.с.13).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Житомирського МУЮ Житомирської області Русецького І.В. за НОМЕР_5 від 15 липня 2015 року було відмовлено ОСОБА_2 у скасуванні запису про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки: 66/100, за номером НОМЕР_2, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1.

Підставою для відмови у скасуванні запису про нерухоме майно стало встановлення державним реєстратором, що заявником для скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не подано рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили (а.с.14).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню відповідача, суд виходить з наступного.

Абзацом першим статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон України №1952-IV) встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Абзацом першим частини 5 статті 3 Закону України №1952-IV встановлено, що державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України №1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Статтею 26 Закону України №1952-IV встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначено Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року за №1429/20167 (далі - Порядок №3502/5).

Відповідно до пункту 2.1. Порядку №3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 2.6 даного Порядку визначено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Таким чином, єдиною підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав є рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, на підставі якого було внесено запис про реєстрацію права власності.

Судом встановлено, що 25 лютого 2014 року Апеляційний суд Житомирської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив, рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22 червня 2010 року скасував та прийняв нове рішення, яким у задоволенні позову про визнання дійсним договору дарування відмовив (а.с.20-21).

Отже, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Житомирського МУЮ номер запису НОМЕР_3 від 9 січня 2013 року про державну реєстрацію права власності на 66/100 частин будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 підлягає скасуванню, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду щодо скасування рішення суду, яке стало підставою для прийняття рішення про реєстрацію прав.

Стосовно вимог позивача про поновлення реєстрації права власності на частину будинку за ОСОБА_2 та про внесення відповідних змін до реєстру прав власності на нерухоме майно суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративного суду відноситься розгляд справ щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, про що наголошено у постанові Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2010 року №П-278/10.

У даному випадку суд не може приймати замість Реєстраційної служби Житомирського МУЮ рішення щодо поновлення реєстрації права власності та внесення відповідних змін до реєстру прав власності на нерухоме майно.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області номер запису НОМЕР_3 від 9 січня 2013 року про державну реєстрацію права власності на 66/100 частин будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 73 грн 08 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 27 жовтня 2015 р.