Справа № 2-а-1177/11
Суддя: Головчак М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2011-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1177/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2011 року Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Головчак М.М.,

при секретарі Редько К.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання здійснити донарахування та виплатити пенсію як особі,яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткову щомісячну пенсію,

ВСТАНОВИВ :

В січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання бездіяльності протиправною щодо нездійснення перерахунку,призначення та виплати пенсії як особі,постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи,віднесеній до категорії І осіб,які постраждали внаслідок катастрофи,інваліду ІІІ групи захворювання,передбаченої ст.ст.49,50,ч.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров"ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії,виходячи із мінімального розміру пенсії за віком,визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність,за період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року та зобовязання відповідача здійснити перерахунок,донарахувати та виплатити йому таку пенсію з врахуванням виплачених сум пенсії з наступним перерахунком відповідно до ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно позовної заяви ОСОБА_2 пояснив,що він є особою,яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи,в зв"язку з чим отримує пенсію по інвалідності III групи,віднесений до категорії І. Згідно з експертним висновком Київської міської спеціалізованої лікувально-консультативної комісії його захворювання пов"язане з наслідками аварії на ЧАЕС. Тому відповідно до ст.50 „Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров"ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком,а згідно ч.4 ст.54 розмір його пенсії не може бути нижчим за 6 мінімальних пенсій за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається ст.28 Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". На його звернення від 20.12.2010 року Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне відмовило,оскільки немає підстав застосовувати вказаний мінімальний розмір пенсії за віком при обчисленні пенсійних виплат і відповідно проводити обчислення пенсії як інваліду III групи,віднесеному до категорії І. Покликаючись на викладене,просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.01.2011 року позов в частині виплати пенсії за період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 30.06.2010 року залишений без розгляду.

В процесі розгляду справи ОСОБА_2 подав заяву в порядку ст.51 КАСУ,просить визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо нездійснення донарахування та виплати йому пенсії як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи захворювання, передбаченої ст.49, 50, ч.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.07.2010 року,зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити донарахування та виплатити йому пенсії як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи захворювання, передбаченої ст.49,50, ч.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.07.2010 року, з врахуванням уже виплачених сум пенсії з наступним перерахунком цих сум відповідно до ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита надалі здійснювати нарахування і виплачувати пенсію як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 заяву,подану в порядку ст.51 КАСУ підтримала в повному обсязі.

Представник Управління Пенсійного фонду України подала письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких вказує, що відповідно до постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1 розрахунок пенсій,призначених згідно із ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та розрахунок додаткової пенсії,провадився виходячи з розміру 19 грн. 91 коп. З 01.01.2008 року внесено зміни до ст.50 та ст.54 Закону, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії інвалідам III групи встановлено в розмірі 180 % від прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність. Крім того,змінено розміри додаткових пенсій особам,віднесеним до І категорії(інвалідам III групи -15 % від прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність). Прожитковий мінімум для осіб,які втратили працездатність з 01.01.2009 року по 31.10.2009 року становив 498 грн.,з 01.11.2009 року - 573 грн. Пунктом 6 постанови КМУ від 28.05.2008 року №530 передбачено,що у всіх випадках розмір пенсії з 22.05.2008 року для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році,зокрема, для інвалідів III групи,не може бути нижчим 870 грн. Постановою КМУ від 16.07.2008 року №654 передбачено,що з 01.07.2008 року мінімальний розмір пенсії для інвалідів III групи повинен становими не менше 980 грн. Визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише в ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Ч.1 ст.28 цього Закону встановлено,що при наявності у чоловіка 25, а у жінок 20 років страхового стажу мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність. При цьому ч.З встановлено,що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,призначених цим законом. Враховуючи викладене, немає підстав застосовувати означений мінімальний розмір пенсії за віком при обчисленні пенсійний виплат відповідно до Закону „Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і відповідно проводити обчислення пенсії як інваліду III групи,віднесеному до категорії І, в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров"ю,в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Покликаючись на викладене,просила в задоволенні позову відмовити,справу розглянути у відсутності представника в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача, письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою,яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І (посвідчення серії А № 106508 від 03.10.2008 року),є інвалідом III групи,його захворювання пов"язане з наслідками аварії на ЧАЕС (експертний висновок №4099 від 20.03.2002 року).

20.12.2010 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне з письмовою заявою, в якій просить призначити щомісячну додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоров"ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, та пенсію не менше 6 мінімальних пенсій за віком,однак йому було відмовлено з посиланням на те, що немає підстав застосовувати мінімальний розмір пенсії,визначений у ст.28 Закону „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за віком при обчисленні пенсійних виплат.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до цього Закону держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто таким громадянам, відповідно до ст.50 цього Закону призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 71 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофидія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.4, 6 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, і це не заперечують сторони, що позивач є потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС, його визнано інвалідом III групи, віднесено до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 Закону передбачено, що пенсії особам віднесено до категорії 1,2, З, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після визнання права на державну пенсію.

Згідно з ч.4 ст.54 Закону в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам III групи - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст.53 цього Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

За таких обставин, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст. 46)

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону , а не постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року , № 654 від 16.07.2008 року, на які посилається відповідач і які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Тому суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно - правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннямінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою суду від 17.01.2011 року провадження у справі відкрито щодо вимог позивача з 01.07.2010 року,тому з цього часу підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2

Відповідно до ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини,на яких грунтуються її вимоги та заперечення,крім випадків,встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача,якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Протилежного відповідач не довів,а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 159,160,161,163,167,186, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання здійснити донарахування та виплатити пенсію як особі,яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткову щомісячну пенсію задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне щодо нездійснення донарахування та виплати ОСОБА_2, пенсію як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50, ч.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 липня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити донарахування та виплатити ОСОБА_2 пенсію як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 липня 2010 року, з врахуванням уже виплачених сум пенсії з наступним перерахунком цих сум відповідно до ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита надалі здійснювати нарахування і виплачувати пенсію ОСОБА_2 як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50, ч.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосуванням судом частини третьої статті 160 КАСУ,а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Головчак М.М.