Справа № 2а-419/10/0970
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2010-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2010 р. Справа № 2a-419/10/0970

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Гундяка В.Д.,

при секретарі Лавринович Т.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_3 до відділу Державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції, третя особа: закрите акціонерне товариство комерційний банк (далі КБ) ПриватБанк про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

10.02.2010 року ОСОБА_3 звернувся до відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Позовні вимоги мотивував тим, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з нього коштів на користь КБ Приватбанк є протиправними, так як порушують його права та інтереси і суперечать нормам чинного законодавства, а тому постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2009 року підлягає до скасування, як незаконна.

Ухвалою суду від 01.03.2010 року в порядку ст.53 КАСУ до участі в розгляді справи залучена третя особа: КБ Приватбанк .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що 05.02.2010 року ОСОБА_3 одержав копію постанови про стягнення виконавчого збору та повістку виклик до органів ДВС, з яких йому стало відомо, що відносно нього оскаржуваною постановою відкрито виконавче провадження. При цьому звернув увагу суду, що зазначені документи були надіслані не за місцем проживання позивача, а за місцем знаходження заставного майна. Позивач вважає, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на належне ОСОБА_3 майно для задоволення вимог КБ Приватбанк в розмірі 90 617 грн. 63 коп. винесена з порушенням чинного законодавства, так як у виконавчому написі як строк стягнення зазначений період з 23.02.2009 по 24.06.2009, однак всупереч ЗУ Про виконавче провадження виконавчий документ прийнятий до виконання з пропущенням відповідного строку, який не був поновлений у встановленому порядку. На думку представника позивача протиправною є і бездіяльність державного виконавця, яка полягала у ненадісланні боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження та в несвоєчасному надіслані копії постанови про стягнення виконавчого збору.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що при відкритті виконавчого провадження та виконанні виконавчого напису нотаріуса діяв у повній відповідності з нормами чинного законодавства.

Представник третьої особи суду належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних доказів.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 31.07.2009 року на виконання до відповідача по справі представником КБ «Приватбанк»подано виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на нерухоме майно, належне ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для задоволення вимог КБ Приватбанк в розмірі 90 617 грн. 63 коп. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції від 03.08.2009 року відкрито виконавче провадження з виконання даного виконавчого напису нотаріуса.

Суд вважає посилання представника позивача на порушення Закону при прийнятті вищевказаної постанови безпідставними з огляду на нижчевикладене.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.3 ЗУ Про виконавче провадження виконавчі написи нотаріусів підлягають виконанню державною виконавчою службою відповідно до цього Закону.

Згідно вимог ЗУ Про виконавче провадження, який регулює спірні правовідносини, при надходженні до органу ДВС виконавчого документу в залежності від фактичних обставин, державним виконавцем приймається рішення про відкриття виконавчого провадження чи відмову у відкритті виконавчого провадження, у випадках, передбачених ст.26 вищезгаданого Закону. Відповідно до ч.2 ст. 24 та ч.2 ст. 26 вказаного Закону дане рішення оформляється відповідною постановою.

Вимоги до виконавчого документу, який пред'являється до виконання, встановлені ст. 19 вищевказаного Закону. Згідно ч.3 даної статті Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Вимоги до змісту виконавчого напису встановлені ст. 89 ЗУ Про нотаріат. Оскільки дана норма визначає саме вимоги до виконавчого напису, як виконавчого документу, вона є спеціальною по відношенню до ст.19 ЗУ Про виконавче провадження, яка встановлює загальні вимоги до всіх виконавчих документів. Тому з урахуванням ч.3 ст. 19 ЗУ Про виконавче провадження згідно правил переваги спеціальної норми над загальною при конкуренції положень нормативно-правових актів однієї юридичної сили (якими є Закони України Про нотаріат та Про виконавче провадження), суд вважає, що при вирішенні питання щодо відповідності виконавчого напису, як виконавчого документу, вимогам чинного законодавства слід керуватись саме ст. 89 ЗУ Про нотаріат.

Відповідно до вищевказаної норми у виконавчому написі нотаріуса зазначається період за який проводиться стягнення. Тобто вказаний період з 23.02.2009 по 24.06.2009 є періодом за який проводиться стягнення, а не періодом для пред*явлення виконавчого документу до виконання, який встановлюється Законом України «Про виконавче провадження»і для виконавчих написів нотаріусів відповідно до п.5 ч.1 ст 21 даного Закону складає один рік з дня його вчинення.

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні вищевказаного виконавчого напису, який предявлений до виконання, останній вчинений 27.07.2009 року, тому даний напис подано до виконання 31.07.2009 в межах визначених законом строків.

Постанова про відкриття виконавчого провадження є тільки оформленням рішення державного виконавця про наявність чи відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження, а тому на переконання суду несвоєчасне отримання копії даної постанови боржником та інші наведені підстави не можуть заперечити правильності прийнятого рішення, а відтак і законності постанови. За таких обставин відповідні посилання представника позивача суд відхиляє. При цьому суд не приймає до уваги надану позивачем ухвалу ВАСУ від 23.01.2008 по справі за позовом ПП «Юридична, консультативно-правова та виробнича фірма «Київ- Хуст»до ДВС у Шевченківському районі м.Києва та державного виконавця Лисенко О.В., так як, оскільки дане судове рішення постановлено у справі між іншими сторонами, відповідно до вимог, встановлених ст.70, 72 КАСУ, останнє не може бути доказом по даній справі.

Суд також не вважає підставними посилання представника позивача на порушення права ОСОБА_3. на добровільне виконання рішення в звязку несвоєчасним отриманням та ознайомленням з постановою про відкриття виконавчого провадження .

Згідно ч.2 ст. 30 ЗУ Про виконавче провадження у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення. Однак в судовому засіданні представник позивача визнав ту обставину, що ОСОБА_3 з заявою про відкладення проведення виконавчих дій чи поновлення строку на добровільне виконання до державної виконавчої служби не звертався. Жодних, дій спрямованих на добровільне погашення зазначеної у виконавчому написі заборгованості не вчиняв.

Однак з урахуванням встановленого вимогами ст.11 КАСУ принципу офіційного з*ясування усіх обставин у справі, суд не погоджується з оскаржуваним рішенням з інших підстав.

Відповідно до ст.11 КАСУ боржником є фізична або юридична особа, яка зобов'язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов'язки, передбачені рішенням). У відповідності до ч.3 даної статті у виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів або боржників.

Згідно вимог ст.5 вищевказаного Закону державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо виконання рішення у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Відповідно до виконавчого напису нотаріуса, який предявлений до виконання третьою особою, спосіб і порядок виконання рішення визначений виключно як звернення стягнення на предмет застави, належний не тільки позивачу, але і ОСОБА_4

Таким чином на переконання суду державний виконавець був зобов*язаний визначити в оскаржуваній постанові як боржника не тільки позивача, але і співвласника предмета іпотеки ОСОБА_4

Згідно ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак жодних доказів щодо зазначення всупереч виконавчого документу як боржника тільки позивача по справі відповідачем в порушення вимог ч.2 ст.71 КАСУ не надано.

Враховуючи наведене вищезгадана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає до скасування.

Так як судове рішення ухвалене на користь ОСОБА_3 згідно вимог ч.1 ст. 94 КАСУ на користь останнього з Державного бюджету України слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3 грн. 40. коп..

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.11, 71, 86, ч.1 ст.94, ч.3 ст.160, ст.162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції від 03.08.2009 року про відкриття виконавчого провадження за №15625737 з виконання виконавчого напису нотаріуса від 27.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь комерційного банку ПриватБанк 96 017,63 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 3,40 грн. державного мита.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановлених ст.186 КАСУ строків подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги, якщо таку заяву чи скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання протягом десяти днів з дня: для третьої особи - отримання копії постанови, а для сторін - складення постанови в повному обсязі, заяви про її апеляційне оскарження, після чого протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у десятиденний строк з дня: для третьої особи - отримання копії постанови, а для сторін - складення постанови в повному обсязі.

Суддя: Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 22.03.2010 року.