Справа № 2а-150/10/0970
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2010-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2010 р. Справа № 2a-150/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

при секретарі Барчук Т.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ТОВ "Галичинатабак", вул.Максимовича, 8, м.Івано-Франківськ, 76007

до відповідача: Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Івано-Франківській області, вул.Незалежності, 46, м.Івано-Франківськ, 76000

про визнання недійсним та скасування рішення № 090236 від 25.12.2009р.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галичинатабак" звернулось до суду із адміністративним позовом до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Івано-Франківській області про визнання недійсним та скасування рішення № 090236 від 25.12.2009 року.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав в повному обсязі. Суду пояснив, що рішення про застосування фінансових санкцій № 090236 від 25.12.2009 року прийнято неправомірно, оскільки податкова перевірка проведена за відсутності належних правових підстав, при проведенні перевірки було грубо порушено встановлений законодавством порядок її проведення, акт перевірки містить відомості, що не відповідають реальним подіям та оформлений неналежно. Позивач вважає неправомірним застосування штрафних санкцій, оскільки місце зберігання алкогольних та тютюнових виробів та місце торгівлі ними не тотожні поняття. В магазині "Галичинатабак" відсутні складські приміщення, а весь товар перебував безпосередньо у місці його реалізації - на вітринах магазину. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, в обгрунтванні посилається на те, що рішення про застосування фінансових санкцій було прийнято правомірно, відповідно до норм чинного законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши адміністративний позов, вислухавши пояснення та заперечення сторін, дослідивши письмові докази судом встановлено, що 26 листопада 2009 року посадовими особами регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Івано-Франківській області на виконання наказу № 119 від 19.11.2009р., з метою посилення контролю за обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів і запобігання порушень у сфері оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі направлення № 38 від 19.11.2009 року проведено позапланову перевірку суб'єкта господарювання, що здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами ( згідно додатку №1 до наказу № 119) в переліку якого міститься ТОВ "Галичинатабак", що розташований по вул.П.Орлика, 2, м.Івано-Франківськ.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України "Про державну податкову службу в Україні" № 509-ХІІ від 04.12.1990 року зі змінами та доповненнями.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України.

У відповідності до частини 7 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" позаплановими перевірками вважаються також перевірки, в межах повноважень податкових органів, визначених законами України: - "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Таким чином, судом не може бути взято до уваги посилання позивача на проведення відповідачем, 26.11.2009 року, перевірки з перевищенням меж повноважень, у звязку з не направленням не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки письмового повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Оскільки, проведена перевірка є позаплановою в силу частини 7 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні".

Судом встановлено, що податковий орган при проведенні перевірки керувався Законом України "Про державну податкову службу в Україні" та Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

За результатами перевірки складено акт від 26 листопада 2009 року № 33/32-05/30474571.

Перевіркою встановлено порушення порядку зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

На підставі акту перевірки № 33/32-05/30474571 від 26 листопада 2009 року регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Івано-Франківській області було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 090236 від 25.12.2009 року, згідно якого встановлено порушення вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995 року із змінами та доповненнями та згідно ст.17 вказаного Закону застосовано фінансові санкції на загальну суму 48182,45 грн., а саме: 24637,10 грн. - за зберігання алкогольних напоїв у місцях не внесених до ЄДР; 23545,35 грн. - за зберігання тютюнових виробів у місцях не внесених до ЄДР.

Перевірка проводилась на підставі направлення на перевірку № 38 від 19.11.2009 року. Вказане направлення було вручено матеріально-відповідальній особі ОСОБА_5 (продавець), про що свідчить її підпис на направленні, датований 26.11.2009 року.

Акт перевірки № 33/32-05/30474571 від 26 листопада 2009 року підписаний матеріально-відповідальними особами, а саме, продавцем - ОСОБА_5 та завідуючою магазину - ОСОБА_6 і зазначено, що зауважень до акту перевірки немає та отримано його копію, якому регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Івано-Франківській області було призначено реєстраційний номер № 33/32-05/30474571 від 26 листопада 2009 року.

Щодо зберігання спірних алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях не внесених до Єдиного державного реєстру, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, то судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995р. № 481/95 ВР, зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджений наказом ДПА України від 28.05.2008р. № 251 (далі Порядок).

07 вересня 2009 року до даного порядку були внесені зміни, які набули чинності 23.10.2009р. Зміни стосуються порядку внесення до Єдиного державного реєстру місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Так п. 2.1 Порядку передбачено, що для внесення до Єдиного реєстру місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв або тютюнових виробів суб'єкти підприємницької діяльності подають заяву до регіонального управління Департаменту за місцезнаходженням місця зберігання, тобто, до Єдиного реєстру місць зберігання вносяться і місця зберігання роздрібних партій.

За визначенням, наведеним в абзаці вісімнадцятому статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", місцем зберігання є місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

За змістом пункту 1.4 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 № 251, у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у порядку, установленому чинним законодавством.

Наказом ДПА України від 07.09.2009 р. № 489, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 02.10.09 р. за № 924/16940, внесено зміни до Порядку та передбачено внесення до Єдиного реєстру всіх місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв або тютюнових виробів, шляхом подання заяви до регіонального управління Департаменту за місцезнаходженням місця зберігання. Вищезазначені зміни вступили в силу з моменту опублікування .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 начальник відділу ліцензування роздрібної торгівлі та контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, який проводив перевірку, суду пояснив, що перевірка магазину "Галичинатабак" здійснювалась відповідно до Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та на підставі направлення на перевірку № 38 від 19.11.2009 року. Зазначив, що перевіркою встановлено порушення вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а тому і прийнято рішення № 090236 від 25.12.2009 року. Алкогольні та тютюнові вироби зберігалися в підсобному приміщенні про що свідчить додаток до акту перевірки від 26.11.2009 року, в якому і містяться дані про наявний товар що знаходився на збереженні та перевірений суцільно. Наявність виявленого об'єму товарів не може вважатись лише здійсненням роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, а кількість вказаного товару свідчить про його зберігання в місці, не занесеному до Єдиного реєстру, виявлені під час перевірки алкогольні напої та тютюнові вироби, що зберігались в підсобному приміщенні, не були відкриті для продажу покупцям, а їх асортимент не відрізнявся від того, що був встановлений на вітрині магазину.

Твердження представника позивача про відсутність складських приміщень в магазині "Галичинатабак" та товару який, перебував безпосередньо у місці його реалізації на вітринах магазину спростовуеться поданим Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації поверхневого плану та експлікації внутрішніх площ магазину, що знаходиться по вул.П.Орлика, 2, м.Івано-Франківськ, в даній будівлі є підсобне приміщення площею 5,2 квадратних метри.

Отже, власне зберігання алкогольних виробів та тютюнових виробів у місці, не зареєстрованому, як місце зберігання, є окремим складом правопорушення та не виключає самого факту зберігання і не звільняє субєкта господарювання від відповідальності .

Судом не приймаються до уваги посилання представника позивача на відсутність у відповідача повноважень на здійснення перевірки позивача в силу постанови Кабінету Міністрів України за № 502 від 21.05.2009 року "Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року", як на обставину для задоволення позову, виходячи з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року № 502, передбачено тимчасово, до 31 грудня 2010 року, припинити проведення планових перевірок суб'єктів господарювання, крім перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику, та планових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням санітарного і податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до преамбули Закону України від 05.04.2007 р. № 877 "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначаються правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно зі ст. 2 Закону № 877 дія цього закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ст. 4 Закону № 877 органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, встановлюються виключно законами України. Законом України від 25.06.91 р. № 1251 ХII "Про систему оподаткування", який є системоутворюючим щодо податкового законодавства України, визначені принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі), а також права, обов'язки та відповідальність платників податків та порядок контролю за справлянням податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно з нормою ст.2 Закону "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181 від 21.12.2000 року, податкові органи є контролюючими органами стосовно податків і зборів (обов'язкових платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, та мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до їх компетенції.

Статус державної податкової служби в Україні, її основні завдання та правові основи діяльності визначено спеціальним Законом України "Про державну податкову службу в Україні" (Закон N 509 від 04.12.1990р.). Здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством відповідно до ст. 2, 8 - 10 цього Закону, є завданням та функцією органів державної податкової служби. Для виконання цих функцій органам державної податкової служби статтею 11 Закону N 509 надані відповідні права та статтею 11-1 визначені підстави та порядок проведення податкових перевірок.

Крім того, органи державної податкової служби в межах визначеної законом компетенції здійснюють не лише податковий контроль, а й контроль за дотриманням валютного та іншого законодавства, зокрема за виробництвом та обігом підакцизних товарів, застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, проведенням готівкових розрахунків, що безпосередньо пов'язано з покладеними на них завданнями та функціями відповідно до Закону № 509 та Закону № 2181. При цьому жодна із зазначених функцій податкових органів не має прямого відношення до визначеної Законом № 877 сфери його застосування у контексті приписів Господарського кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, сфера дії Закону № 877 не поширюється на здійснення органами державної податкової служби контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також здійснення податковими органами контролю за додержанням іншого законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи, тобто виконання ними функцій, передбачених спеціальними законами.

Згідно із преамбулою, Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України, як це передбачено ст.16 Закону.

Статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

У разі зберігання спирту, алкогольних напоїв тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, згідно абз.9 ч.2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до субєктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1700 гривень.

Отже, загальна сума застосованої до позивача згідно оспорюваного рішення № 090236 від 25.12.2009 року фінансової санкції становить 48182,45 грн., а саме: 24637,10 грн. - за зберігання алкогольних напоїв у місцях не внесених до ЄДР; 23545,35 грн. - за зберігання тютюнових виробів у місцях не внесених до ЄДР.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 14.06.2010 року.