Справа № 826/15999/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Київ К/800/24016/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року та касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 14.06.2013 року № 100270000/2013/300055/2, стягнення 34227, 41 грн.,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ТОВ «Українська хімічна мережа» звернулося до окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 14.06.2013 № 100270000/2013/300055/2, стягнення 34227, 41 грн..

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2013 року адміністративний позов ТОВ «Українська хімічна мережа» було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 14.06.2013 року №100270000/2013/300055/2. Постановлено повернути ТОВ «Українська хімічна мережа» надміру сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 28425,03 грн. та мита у розмірі 7466,09 грн. з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року апеляційні скарги Київської міжрегіональної митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві було задоволено частково. Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2013 року скасовано в частині повернення ТОВ «Українська хімічна мережа» надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 28425,03 грн. та мита у розмірі 7466,09 грн. з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, та ухвалено в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено. В іншій частині постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2013 року - залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Українська хімічна мережа», не погоджуючись з даним рішенням, посилаючись на допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року в частині відмови у поверненні надміру сплачених сум податку на додану вартість та мита, залишивши в силі постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2013 року.

У касаційній скарзі Київська міжрегіональна митниця Міндоходів, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційні скарги ТОВ «Українська хімічна мережа» та Київської міжрегіональної митниці Міндоходів задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду апеляційної інстанцій та рішення суду першої інстанції, змінене рішенням суду апеляційної інстанції, постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційних скарг є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що між ТОВ «Українська хімічна мережа» (покупець) та Компанією «ICL-IP Europe B.V.» (Нідерланди) (продавець) укладено контракт від 27/05/2013 року № UHS-27.05.2013 року та додатку №1 від 29.05.2013 року та відповідно до інвойсів від 06.06.2013 року №73224757 і №73224758 та проформи-інвойсу від 05.06.2013 року №97005348, покупцем придбано на умовах FCA-Антверпен (Нідерланди) (Інкотермс-2010) товар, відповідного визначеного в додатку №1 та інвойсах найменування, асортименту, кількості та ціни, на загальну вартість 68580,40 дол. США, у т.ч.: товар №1 - декабромдефінил оксид DECA FR-1210 (AJ7 MIC), кількістю 14 тон, за ціною 4200 дол. США/тона, загальною вартістю 58800 дол. США; товар №2 - 2-етилгексил дифеніл фосфат PHOSFLEX 362, кількістю 1,996 тон, за ціною 4900 дол. США/тона, загальною вартістю 9780,40 дол. США.

Згідно умов договору, оплата передбачає 100% банківським переказом протягом 30 днів з дати комерційного рахунку.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем була подана вантажна митна декларація №100270000/2013/166353 від 13.06.2013 року та задекларовано митну вартість товару за першим методом (за ціною договору).

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем було надано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт і додаток №1 до нього; проформу-інвойс від 05.06.2013 року №97005348 на загальну суму 68580,40 дол. США; інвойси від 06.06.2013 року №73224757 на суму 58800 дол. США (товар №1); інвойс від 06.06.2013 року №73224758 на суму 9780,40 дол. США (товар №2); пакувальний лист №127866 від 05.06.2013 року; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) 88894558 від 06.06.2013 року; договір з ТОВ «ІТЛ-Групп» від 12.12.2012 року №1212-П4 на транспортно-експедиційне обслуговування по внутрішньому та міжнародному сполученні; довідка ТОВ «ІТЛ-Групп» про транспортні витрати від 06.06.2013 року №06.06-П1, згідно з якою вартість транспортних витрат по доставці вантажів по маршруту Антверпен (Бельгія) - польсько-український кордон (ягодин) автомобілем, держ. номер АС6781ВА/АС4136ХТ - 17990,65 грн.

На вимогу митного органу, ТОВ «Українська хімічна мережа» було надано додаткові документи: прайс-лист виробника товару від 28.05.2013 року, експортну митну декларацію від 06.06.2013 року №MRN13ЕЕ626, експертний висновок Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 06.06.2013 року №Ц-291.

Митним органом скориговано митну вартість товарів на рівні 87678,32 дол. США, у т.ч. товар №1 - 76860 дол. США, товар № 2 - 10818,32 дол. США, про що прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 14.06.2013 року № 100270000/2013/300055/2.

Як зазначено в гр. 33 цього рішення, його прийнято у зв'язку з тим, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх даних, щодо обраного методу визначення митної вартості. Митна вартість товару № 1 скоригована за резервним методом та ґрунтується на митній вартості товару, митне оформлення якого здійснено згідно з ВМД від 22.04.2013 року №100270000/2013/160198, від 28.01.2013 року № 100270000/2013/149886.

Виходячи із скоригованої відповідачем митної вартості товару позивач подав до митного оформлення нову ВМД від 14.04.2013 року №100270000/2013/166546, згідно з якою проведено митне оформлення товару та випущено його у вільний обіг, а позивачем сплачено ПДВ на 28425,03 грн. та мита на 7466,09 грн. більше.

ТОВ «Українська хімічна мережа», листом від 23.07.2013 року № 122 звернулося до Київської регіональної митниці Міндоходів про визнання митної вартості за ціною договору та скасування винесеного рішення про коригування митної вартості товару, проте митний орган повідомив за результатом розгляду звернення позивача про відсутність підстав для скасування свого рішення.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно із статтею 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Згідно із статтею 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із статтею 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до статей 49 і 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 4, 5 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 5 статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Враховуючи, що для підтвердження заявленої митної вартості товарів ТОВ «Українська хімічна мережа» було подано Київській міжрегіональній митниці Міндоходів достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої за першим методом, суди дійшли до вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 14.06.2013 року №100270000/2013/300055/2.

Щодо позовних вимог про повернення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ «Українська хімічна мережа» суму надмірно сплачених митних платежів у судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Пунктом 5 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України, Державного казначейства України від 20.07.2007 року № 611/147 встановлено, що митний орган на підставі заяви платника готує висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до цього Порядку, та не пізніше п'яти робочих днів від дня прийняття керівником (заступником керівника) митного органу рішення про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, направляє його для виконання відповідному органу Державного казначейства України разом із супровідним листом, в якому вказується кількість висновків, загальна сума, яка підлягає поверненню, а також наводиться перелік висновків із зазначенням такої інформації: номера та дати висновку, найменування юридичної або ім'я фізичної особи - платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ платника - юридичної особи або ідентифікаційного номера за ДРФО платника - фізичної особи (за наявності), суми, яка підлягає поверненню за кожним з висновків.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, висновки про повернення реєструються органами Державного казначейства України в журналі обліку висновків, наданих митними органами. Форму журналу наведено в додатку 2.

На підставі отриманого Висновку про повернення відповідний орган Державного казначейства України готує платіжні документи на перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у Висновку про повернення, та протягом п'яти робочих днів від дати отримання Висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що орган Державного казначейства України готує платіжні документи на перерахування коштів на підставі висновку про повернення, отриманого від митного органу, та здійснює повернення відповідних коштів з бюджету на рахунок зазначений у висновку про повернення, а отже обов'язок щодо перерахування відповідних коштів виникає у органу Державного казначейства України тільки після отримання від відповідного митного органу висновку про повернення, складеного за результатами розгляду заяви платника податків.

Оскільки, судом апеляційної інстанції встановлено недотримання ТОВ «Українська хімічна мережа» Порядку повернення коштів, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок цього суду щодо передчасності та необгрунтованості позовних вимог в частині повернення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ «Українська хімічна мережа» суму надмірно сплачених митних платежів та відсутності підстав для задоволення цих вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанцій та рішення суду першої інстанції, змінене рішенням суду апеляційної інстанції, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2013 року у незміненій частині та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 14.06.2013 року

№ 100270000/2013/300055/2, стягнення 34227, 41 грн. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз