Справа № 2а-8450/12/2070
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/35790/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
суддівСтрелець Т.Г.
Шведа Е.Ю.
провівши у письмовому порядку касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (далі - ІДАБК) у Харківській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Харківреконструкція", Мале приватне підприємство фірма (далі - МППФ) "Апіс", ТОВ "Будівельна компанія Іванов" про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_4 у Харківському окружному адміністративному суді пред'явила позов до ІДАБК у Харківській області, треті особи: ТОВ "Харківреконструкція", МППФ "Апіс", ТОВ "Будівельна компанія Іванов" про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позову вказала на те, що вона мешкає у АДРЕСА_1. Будинок є двоповерховим і вхід в її квартиру розташований з двору на рівні другого поверху. Напроти виходу з квартири на прибудинковій території існувала кам'яна огорожа з кованою металевою решіткою, яка відокремлювала прибудинкову територію від вулиці. На цій території нею була влаштована клумба, на якій висаджені рослини.

У 2006 році ОСОБА_6 та працівники МПП"АПІС" без будь-яких дозвільних документів знесли капітальну огорожу, знищили зелене насадження на клумбі та встановили на його місці торговий кіоск. Згодом цей об'єкт був декілька переміщений, реконструйований та перетворений з об'єкту малої архітектурної форми у нежитлове приміщення магазину.

19 квітня 2012 року ІДАБК у Харківській області зареєстрована декларація про готовність вказаного об'єкту до експлуатації.

Вважає, що ІДАБК у Харківській області зареєструвала декларацію про готовність об'єкту до експлуатації без дотримання вимог чинного законодавства, оскільки в ній наведені неправдиві відомості про цей об'єкт. Крім того, це нежиле приміщення не відповідає будівельним нормам і правилам та його експлуатація через незначний розрив між будівлями створює для неї та членів її сім'ї підвищену пожежну небезпеку.

З урахуванням уточнень позовних вимог просила визнати неправомірними дії ІДАБК у Харківській області щодо реєстрації 19 квітня 2012 року (№ ХК3) декларації про готовність об'єкта до експлуатації та скасувати рішення від 19 квітня 2012 року (№ ХК3) про реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та не дотримання вимог процесуального права, ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів та ухвалити нову постанову про задоволення її позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4 мешкає у АДРЕСА_1. Квартира розміщена на другому поверсі і вихід з неї влаштований на рівні другого поверху на придворову територію, на якій з порушенням будівельних норм побудовано нежитлове приміщення, що використовується під магазин. Вказана будівля на підставі зареєстрованої 19 квітня 2012 року ІДАБК у Харківській області декларації введена в експлуатацію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої, та суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції без зміни, виходили із того, що ОСОБА_4 не довела порушення відповідачем її особистих прав та інтересів.

На думку колегії суддів, такого висновку суди дійшли поспішно, оскільки вони ґрунтуються на не повно та не всебічно встановлених обставинах справи з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суди у відповідності із вимогами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України повинні були перевірити чи оскаржувані дії ІДАБК у Харківській області вчинені, а рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, тобто з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо, та в залежності від встановленого вирішити спір.

Згідно з пунктами 1, 3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 439/11, Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Основними завданнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури тощо.

Пунктами 2, 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, визначено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції, порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи та інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації згідно із пунктом 7 цього Порядку може бути предметом позапланової перевірки, яка здійснюється протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" затверджений Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, яким передбачено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, які належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Абзацом першим пункту 18 цього Порядку передбачено, що для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за встановленою формою. Згідно з пунктом 21 та пунктом 22 Порядку Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі, коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Державні архітектурно-будівельна інспекції при реалізації наданих їм повноважень щодо реєстрації декларацій про готовність до експлуатації об'єктів зобов'язані й здійснювати відповідні перевірки повноти та відповідності даних, зазначених у цих деклараціях, у тому числі й шляхом обстеження самого об'єкта будівництва.

Як видно із матеріалів справи, замовником - МППФ "АПІС" були подані до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області два примірника Декларації про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція нежитлової будівлі літ. "А-1" під магазин продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_2".

Дана декларація була зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області від 19 квітня 2012 року № ХК 3.

Також у матеріалах даної справи містяться листи-відповіді ІДАБК у Харківській області, яких видно, що об'єкт будівництва на перетині вулиць Ярославська та Чоботарська частково оглядався працівниками Інспекції і щодо цього об'єкта виникали питання законності його будівництва та порушення будівельних норм і правил при його будівництві.

Згідно із положеннями статей 110, 111 Земельного кодексу України на земельну ділянку можуть бути встановлені обмеження щодо її використання. Обмеження встановлюються законом або документом виконавчого органу влади.

На земельну ділянку, якою МППФ "АПІС" користується згідно з договором оренди землі від 30 грудня 2009 року були встановлені обмеження, зокрема, у вигляді заборони будівництва та реконструкції об'єкту малої архітектурної форми. Про ці обставини відповідачу на час прийняття рішення щодо реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації також було відомо.

Отже, відповідач при введенні в експлуатацію нежилого приміщення, збудованого МППФ "АПІС", був обізнаний про недотримання забудовником вимог містобудівного та земельного законодавства, але здійснив реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, в яку внесені недостовірні дані щодо об'єкту будівництва і суди першої та апеляційної інстанції правильно вказали на це.

Водночас колегія суддів вказує й на таке.

У матеріалах даної справи міститься Висновок судової будівельно-технічної експертизи № 1737, складеної 23 червня 2001 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

За результатами обстеження нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_2, судовий експерт дійшов висновку про те, що ця будівля не відповідає будівельним нормам та правилам.

Між тим, відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-ХІV "Про архітектурну діяльність" (із змінами та доповненнями) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до статті 4 Закону України від 05 листопада 2009 року №1704-УІ "Про будівельні норми" (із змінами та доповненнями) державна політика у сфері нормування у будівництві базується, зокрема, на принципі створення безпечних умов для життя та здоров'я людини.

Позивач вказує на те, що при будівництві нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 не дотримано відстані до будинку, в якому вона проживає, для забезпечення протипожежної безпеки, що врешті, на її думку, створює загрозу її життю та здоров'ю.

Про недотримання протипожежної відстані між будинком, в якому проживає ОСОБА_4, і нежитловою будівлею, побудованою МППФ "АПІС", йдеться й у листі Харківського міського управління Головного управління МНС України в Харківській області від 20 січня 2011 року № 47/340 на адресу ОСОБА_7

Суди першої та апеляційної інстанції цим обставинам, а також Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1737, не надали належної правової оцінки і безпідставно вказали на те, що внаслідок реєстрації декларації про готовність об'єкта будівництва до експлуатації не порушені будь-які права позивача.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Судами не виконані вимоги вказаного процесуального законодавства, що призвело до ухвалення незаконних і необґрунтованих рішень, які підлягають скасуванню.

Суд касаційної інстанції у відповідності до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України лише перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Оскільки обставини щодо наявності чи відсутності порушень прав позивача встановлені не повно, а суд касаційної інстанції позбавлений можливості усунення такої неповноти судового розгляду, то дана справа підлягає направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції слід більш повно встановити обставини справи з урахуванням вказівок суду касаційної інстанції, та у залежності від встановленого вирішити спір.

При цьому слід мати на увазі, що відповідно до частин першої, другої статті 3 Конституції України людина, її життя, честь і гідність, недоторканність і безпека, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківреконструкція", Мале приватне підприємство фірма "Апіс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Іванов" про визнання протиправним та скасування рішення направити до суду першої інстанції для нового розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Стрелець Т.Г.

Швед Е.Ю.