Справа № 2а-2349/10/0870
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 року < Текст > Справа № 2а-2349/10/0870

(14 год. 40 хв.) м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудивуса О.В.,

при секретарі судового засідання Скачковій Т.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1, дов. № 293 від 02.06.2010;

представників відповідача: ОСОБА_2, дов. № 106/01 від 11.01.2010, ОСОБА_3, дов. № 5930/01 від 27.10.2010,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Запорізького професійного торгово-кулінарного ліцею

до: управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя

про: скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені.

21.04.2010 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Запорізького професійного торгово-кулінарного ліцею (далі позивач) до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя (далі відповідач), в якому позивач просив скасувати рішення № 43 від 10.02.2010 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що зазначений у оскаржуваному рішенні факт порушення ним строків оплати страхових внесків за грудень 2009 року не відповідає дійсності.

Згідно з ч. 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Для позивача базовим звітним періодом є місяць, про що зазначено у тій же нормі.

Згідно з розрахунком суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за грудень 2009 року, складеному згідно з додатком № 23 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійною фонду України, загальна сума страхових внесків за зазначений період 40 715 грн. 76коп.

Виходячи з вищезазначених правових норм, граничний строк оплати цієї суми 20 січня 2010 року. Але ця сума у повному обсязі була сплачена ще до 28 грудня 2009р., згідно наступних платіжних доручень: № 406 від 14.12.2009 600 грн. 00коп.; № 410 від 14.12.2009 10 000 грн. 00 коп.; № 492 від 22.12.2009 345 грн. 76 коп. (оплачено 24.12.2009); № 488 від 22.12.2009р. 20 грн. 82 коп. (оплачено 23.12.2009); № 432 від 23.12.2009 27 449 грн. 35 коп. (оплачено 24.12.2009); № 428 від 23.12.2009 1692грн. 61 коп. (оплачено 24.12.2009); № 442 від 25.12.2009 854 грн. 83 коп. (оплачено 28.12.2009), всього на суму 40 963 грн. 37 коп.

З наведеного позивач вважає, що зобовязання було виконано ним своєчасно, через що була відсутня підстава для застосування відповідачем ч. 2 ст. 106 Закону № 1058-IV.

Ухвалою судді від 11.05.2010, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, було відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 02.06.2010.

02.06.2010 судом були отримані заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач зазначив, що доводи позивача є необґрунтованими та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У запереченнях відповідач зазначив, що у січні 2010 року позивачем було порушено строки сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування сплачено страхові внески лише 27.01.2010, хоча граничний термін сплати настав 20.01.2010, що повністю підтверджується карткою особового рахунку платника страхових внесків, яка формується на підставі наданих страхувальником звітів та бази платіжних доручень відповідача.

Представники позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримували з підстав, що були викладені у позовній заяві, а представники відповідача проти позову заперечували.

В судовому засіданні 27.10.2010 судом були проголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням відповідача від 10 лютого 2010 року № 43 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду до позивача були застосовані санкції на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058-IV у вигляді штрафу в розмірі 804,41 грн. та нарахована пеня в розмірі 64,65 грн. за період з 20.01.2006 по 28.01.2010.

За правилами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058-IV за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Як вбачається з розрахунку фінансової санкції та пені по особовому рахунку 4%, 32%, 42% позивача, станом на 20.01.2010 у позивача була наявна заборгованість зі сплати страхових внесків у розмірі 7 945,03 грн., яка була погашена ним 28.01.2010. Розмір штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зазначеної суми страхових внесків становить 794,50 грн., що дорівнює 10 відсоткам своєчасно не сплаченої суми, розмір пені склав 63,56 грн.

Згідно з розрахунком фінансової санкції та пені по особовому рахунку 1 5 % позивача станом на 20.01.2006 у позивача була наявна заборгованість зі сплати страхових внесків у розмірі 99,10 грн., яка була погашена ним 31.01.2006. Розмір штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зазначеної суми страхових внесків становить 9,91 грн., що дорівнює 10 відсоткам своєчасно не сплаченої суми, розмір пені склав 1,09 грн.

З метою повного та всебічного зясування всіх обставин справи, судом було надано час відповідачу для проведення перевірки з питань дотримання позивачем вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду за період з 01.07.2009 до 31.08.2010.

За результатами цієї перевірки було складено акт від 11.10.2010 № 25, підписаний позивачем без зауважень.

У додатку № 4 до акту перевірки наведено співставлення сум, що належать до сплати з фактично сплаченими сумами позивачем, згідно з яким станом на 20.01.2010 позивач мав недоїмку зі сплати страхових внесків у сумі 7 945,03 грн., яка була погашена ним 28.01.2010.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Нормами ч. 5 ст. 106 Закону № 1058-IV встановлено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Отже посилання позивача на те, що сума страхових внесків за грудень 2009 року була сплачена ним ще до 28 грудня 2009 року судом не приймаються з огляду на наявність у позивача недоїмки зі сплати страхових внесків за попередні періоди.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції та нарахував пеню на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058-IV за несвоєчасну сплату страхових внесків у сумі 7 945,03 грн., а відтак в цій частині адміністративний позов не підлягає задоволенню.

В частині застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 9,91 грн. та нарахування пені у розмірі 1,09 грн. за період з 20.01.2006 до 31.01.2006 відповідач визнав адміністративний позов у звязку з тим, що рішенням відповідача від 14.04.2006 № 282 до позивача вже були застосовані штрафні санкції та нарахована пеня за несвоєчасну сплату цієї ж суми страхових внесків за той самий період.

Згідно з ч. 1 ст. 136 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Зясовані судом обставини справи та досліджені під час її розгляду докази є достатніми для встановлення того факту, що часткове визнання адміністративного позову відповідачем не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а відтак у цій частині адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Квитанцією від 20.04.2010 № 75 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 3,40 грн.

Оскільки оскаржуване рішення відповідача про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду від 10.02.2010 № 43 на загальну суму 869,06 грн. суд вважає протиправним у частині застосування санкції на суму 11,00 грн., що дорівнює 1,3 % загальної суми застосованих санкцій, розмір судових витрат, що підлягає присудженню позивачу становить 3,40*1,3% = 0,04 грн.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 94, 98, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Запорізького професійного торгово-кулінарного ліцею до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені № 43 від 10 лютого 2010 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя від 10 лютого 2010 року № 43 в частині застосування до Запорізького професійного торгово-кулінарного ліцею фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 9,91 грн. (девять гривень 91 коп.) та нарахування пені у розмірі 1,09 грн. (одна гривня 09 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судовий збір у розмірі 0,04 грн. присудити на користь Запорізького професійного торгово-кулінарного ліцею з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус

Постанова в повному обсязі складена 01 листопада 2010 року.