Справа № 2а-237/10/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2010 р. Справа № 2a-237/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остапюк С.В.

за участю секретаря Дутчак Л.В.

представника відповідача: Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську ОСОБА_1В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську про скасування рішення за № від 15.01.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2010 року фізична особа підприємець ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську (далі відповідач) про скасування рішення за № від 15.01.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що право податкового органу на здійснення перевірки господарської одиниці «Мисливець»було реалізовано з порушенням підстав та порядку проведення перевірок. Вважає неправомірним застосування штрафних (фінансових) санкцій та не погоджується із зафіксованими в акті перевірки порушеннями. Крім того, зазначив, що акт перевірки за № 090514 від 28.12.2009 року не може бути підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій, оскільки фактично посадовими особами відповідача проведена контрольна закупка, а не перевірка позивача. Просив скасувати рішення за № від 15.01.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, з мотивів викладених відповідачем в письмовому запереченні проти заявлених позовних вимог, яке надала суду. Пояснила, що перевірка позивача проведена згідно норм Закону України «Про державну податкову службу в Україні», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», згідно яких проведена перевірка є позаплановою і повідомлення платника податків про її проведення не є обовязком відповідача. Звернула увагу суду на те, що перевірка здійснювалась на підставі направлення на перевірку № 622 від 25.12.2009 року, виданого згідно затвердженого 03.12.2008 року головою Державної податкової адміністрації в Івано-Франківській області плану перевірок субєктів господарювання за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій відділу контролю за субєктами господарювання, що здійснюють розрахунки в готівковій формі управління податкового контролю юридичних осіб на грудень 2009 року які додано до матеріалів справи. Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи із таких підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2009 року службовими особами Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську проведено перевірку господарської одиниці торгового комплексу «Мисливець», у присутності продавця ОСОБА_3, де здійснює свою господарську діяльність позивач, якою встановлено порушення позивачем порядку використання реєстратора розрахункових операцій, а саме: проведення розрахункової операції через реєстратора розрахункових операцій не на повну суму покупки, не забезпечення відповідності сум готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, мало місце не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат, чим порушено норм пунктів 1, 2, 12, 13, статті 3, статей 6, 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», які регулюють порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі. Виявлені порушення зафіксовані в акті перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій за № 090514 від 28.12.2009 року. За наслідками розгляду вказаного акту, 15.01.2010 року за вчинені порушення винесено рішення за № від 15.01.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2475,70 гривень, які позивачем не сплачені.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно пунктів 1, 2, 12, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

12) вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг);

13) забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно статті 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»облік товарних запасів фізичною особою суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Стаття 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»визначає випадки за яких не застосовуються реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки і які не розповсюджуються на діяльність позивача.

Згідно пункту 1 статті 17 Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій.

Відповідно статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 21 вказаного Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»передбачено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Суд зазначає, що допущені відповідачем порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме порушення проведення розрахункової операції на повну суму покупки, не забезпечення відповідності сум готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а саме не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат, є підставою до застосування фінансових санкцій в розмірі передбаченому законом.

Таким чином, розглядаючи позовні вимоги про скасування рішення за № від 15.01.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно застосував, до позивача штрафні (фінансові) санкції, рішенням за № від 15.01.2010 року, у відповідності до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в загальному розмірі 2475,70 гривень.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Згідно статті 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України «Про державну податкову службу в Україні».

Відповідно до статті 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України.

У відповідності до частини 7 статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду.

Згідно встановлених судом обставин, перевірка позивача була проведена відповідно до направлення №622 від 25.12.2009 року, виданого згідно затвердженого 30.11.2009 року головою Державної податкової адміністрації в Івано-Франківській області плану проведення перевірок субєктів господарювання за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій відділу контролю за субєктами господарювання, що здійснюють розрахунки в готівковій формі управління податкового контролю юридичних осіб на грудень 2009 року.

Таким чином, судом не може бути взято до уваги посилання позивача на проведення відповідачем, 28.12.2009 року перевірки дотримання позивачем порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій з перевищенням меж повноважень, у звязку з не направленням не пізніш ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки письмового повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Оскільки, проведена перевірка є позаплановою в силу частини 7 статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а обовязок такого повідомлення платника податків частиною четвертою статті 11-1 вказаного Закону покладено на відповідача у разі проведення планової виїзної перевірки.

Судом встановлено, що податковий орган при проведенні перевірки керувався Законом України «Про державну податкову службу в Україні»та Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Отже, проведення даної перевірки не виходить за межі повноважень відповідача.

Щодо відмінності номера акта перевірки, на підставі якого прийнято рішення за № від 15.01.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій, то судом встановлено, що акт №090514, був підставою для виникнення оскаржуваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, в якому відображений його номер №22336/09/15/23/НОМЕР_1, згідно реєстрації у відповідній книзі державної реєстрації субєкта господарювання.

Судом не приймаються посилання позивача на порушення відповідачем порядку здійснення перевірки його господарської діяльності, а саме здійснення контрольної закупки, виходячи з такого.

Абзацом 1 пункту 2 статті 11 Закону Україну «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

У відповідності до статті 16 Закону Україну «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контролюючі органи уповноважені здійснювати перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Відповідно пункту 4 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції здійснюють у межах своїх повноважень контроль за законністю валютних операцій, додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, що видають ці документи, за наявністю торгових патентів.

Суд зазначає, що в акті перевірки за дотримання субєктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуг), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій за №090514 від 28.12.2009 року не зазначено факт проведення службовими особами відповідача контрольної закупки товарів при здійсненні перевірки позивача, позивачем суду не надано належних доказів проведення контрольної закупки.

Крім того, суд зазначає, що штрафні (фінансові) санкції, застосовані відповідачем до позивача, рішенням за № від 15.01.2010 року, за наслідками проведення перевірки та виявлення відповідачем порушення законодавства про застосування реєстратора розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а не за наслідками проведення контрольної закупки.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання позивача, на акт перевірки за №090514 від 28.12.2009 року, який не може бути підставою для застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій, у звязку з проведенням контрольної закупки, а не перевірки, оскільки в акті перевірки відображені порушення законодавства про застосування реєстратора розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, за наслідками позапланової перевірки, а не, як вважає позивач, контрольної закупки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає правомірним застосування штрафних (фінансових) санкцій Державною податковою інспекцією в місті Івано-Франківську рішенням за № від 15.01.2010 року до ОСОБА_2, за порушення законодавства про застосування реєстратора розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а позовні вимоги, про скасування рішення за № від 15.01.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій, такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську про скасування рішення за № від 15.01.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 09.03.2010 року.