Справа № 2а-1409/11/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2011 р. № 2а-1409/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Зановяк О.П.,

з участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, згідно довіреності,

від відповідача ОСОБА_2, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду в Бродівському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бродівському районі Львівської області про зобовязання вчинити дії,

встановив:

УПФ в Бродівському районі Львівської області звернулося до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бродівському районі Львівської області про зобовязання включити в ОСОБА_2 звірки та прийняти до відшкодування, починаючи з листопада 2009 року по січень 2010 року, державну адресну допомогу та підвищення до пенсії на загальну суму 362359,88 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, в поясненнях підтримав подане Фондом заперечення на позов від 22.02.2011 року № 153, суть якого зводиться до наступного. В основу механізму відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду України звірок витрат на відповідні витрати з відділеннями дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення. З допомогою актів цих звірок узагальнюють та узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат, яка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до Порядку № 5-4/4 від 04.03.2003 року, Фондом проводиться відшкодування Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою зазначених пенсій. Однак, вказаний Порядок № 5-4/4 від 04.03.2003 року не врегульовує даних спірних відносин, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору. У разі незгоди на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають вирішуватись в судовому порядку, а не шляхом предявлення вимог про спонукання до вчинення дій. У разі незгоди Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підписання актів звірки в судах адміністративної юрисдикції мають вирішуватися вимоги про стягнення витрат, а не вимоги щодо підписання цих актів. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.11.2009 року по 31.12.2010 року, вбачається, що відповідач не включив до щомісячних актів звірки адресну допомогу та підвищення в розмірі 362359,88 грн.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 вересня 2004 р. N 1215 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення", у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), крім соціальних пенсій за віком, не досягає прожиткового мінімуму, встановленого на 2004 рік для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії (дотація) у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

Згідно п. 6 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV, з наступними змінами та доповненнями, до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення". Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 16 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV, з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення, крім випадків, передбачених пунктом 2 статті 8 та статтею 9 цього Закону.

Статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII, з наступними змінами та доповненнями, виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Оскільки, відповідно до вказаних норм, виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України та державного бюджету, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", не належить до числа соціальних послуг та страхових виплат, ця адресна допомога не включається до заліку витрат Пенсійного фонду, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, призначених у зв'язку з втратою годувальника з цих причин.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого спільною постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління ФССНВВ України від 04.03.2003 р. за №5-4/4, щодо обовязку по відшкодуванню державної адресної допомоги та підвищення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, є необґрунтованим.

Вказаний порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли між сторонами, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розраховано на відсутність спору.

При наявності спору між суб'єктами владних повноважень та недосягненні згоди щодо підписання актів зі сторони Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, як є в даному відпадку, він (спір) повинен вирішуватись шляхом пред'явлення адміністративного позову про стягнення відповідних коштів, а не шляхом пред'явлення вимог щодо підписання актів звірки розрахунків, оскільки така дія передбачає обопільну згоду та відсутність спору між сторонами.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем не було пред'явлено у встановленому законом порядку позову про проведення відшкодування відповідачем виплачених коштів, а вимоги про зобов'язання підписання акту звірок не можуть бути задоволені, крім іншого, через наявність спору між сторонами із цього приводу, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Суд, приймаючи дане рішення, також враховує позицію Вищого адміністративного суду України з даного питання, викладену в ухвалах від 21.10.2010 року, 07.10.2010 року.

Керуючись ст. ст. 7 - 14, 18, 19, 69, 70, 71, 86, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 28.02.2011 року.

Суддя Потабенко В.А.