Справа № 2н-27/12/2070(2а-31863/08/2070)
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2012-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 березня 2012 р. № 2н-27/12/2070(2а-31863/08/2070)

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Бідонько А.В.

при секретарі судового засідання Загребельному В.І.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву Управління Пенсійного Фонду України в Червнозаводському районі м. Харкова про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2009 року по справі № 2-31863/08/2070 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова про визнання бездіяльності незаконною та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2009 року по справі № 2-31863/08/2070 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про визнання бездіяльності незаконною та зобов"язання вчинити певні дії, задоволений частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова щодо призначення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 такою, що порушує його права та свободи - незаконною.

Зобов"язано Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова зробити донарахування та перерахунок пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: прс. Гагаріна, 176АДРЕСА_1, м. Харків, 61140), встановивши основну щомісячну пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком , розраховуючи з встановленої мінімальної пенсії за віком, та додаткову пенсію в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з встановленої мінімальної пенсії за віком в розмірі не менше встановленого законом прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб діючого на момент нарахування пенсії з 22.05.2008 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2009 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2009 року по справі № 2-31863/08/2070 залишено без змін.

Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова 30.01.2012 року звернулося до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2009 року по справі № 2-31863/08/2070 та просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2009 року по справі № 2-31863/08/2070, винесене за результатом розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про визнання бездіяльності незаконною та зобов"язання вчинити певні дії та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засіданні заявник не прибув, проте через канцелярію суду надав клопотання від 05.03.12р. про розгляд справи за відсутності представника заявника.

Позивач в судове засідання з"явився та заперечував проти заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2009 року у справі № 2-а-31863/08/2070 та її скасування, також просив відмовити в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Суд розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

В заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.09 року у справі № 2-а-31863/08/2070 заявник посилається на те, що 19 червня 2011 року набув чинності Закон України від 14.06.2011р. №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким передбачено, зокрема, що у 2011 році положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011р.

За прийнятим 26.12.2011 рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України (є конституційними).

Враховуючи вищенаведене, з огляду на зміст резолютивної частин рішення Конституційного Суду України від 06.07.2011р. № 20-рп/2011, заявник вважає, що підстави для застосування судами статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»при вирішенні справ за адміністративними позовами про перерахунок пенсій відповідно до наведених норм зазначених Законів відсутні.

В своїй заяві Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова звертає увагу на те, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 26.12.2011р. № 20-рп/2011 виникли істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Суд не погоджується з доводами, викладеними в заяві за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2009 року у справі № 2-а-31863/08/2070 враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Наведена норма процесуального Закону містить вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. В заяві орган Пенсійного фонду України вказує саме на істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, як на підставу для скасування рішення суду.

Необхідно звернути увагу на те, що нововиявленими обставинами відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Суд звертає увагу на те, що в основу рішень судів, які вказані вище, лягли положення законодавства України, яке діяло на момент прийняття рішень, зокрема положення Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", «Про Державний бюджет на 2008 рік та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. за №10-рп/2008. В свою чергу заявник посилається на законодавство України, яке є чинним на момент звернення до суду з заявою і яке не було використане судами в минулому при прийнятті рішень.

Також суд вважає за доцільне відмітити, що згідно позиції Конституційного Суду України, наведеній у п. 2 мотивувальної частини рішення у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) № 1-7/99 від 09.02.99 р., викладеної стосовно дії загально-правового принципу норми права у часі, за якою, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Як зазначено в абз. 1 даного Рішення, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Суд зазначає, що нормативно-правовими актами, які діють на території України закріплено принцип правової визначеності, що є однією з ознак правової держави, на який вказує в судовій практиці Європейський Суд з прав людини. У п.61 рішення по справі umarescu v.Romania»( 1999 р.) Європейський Суд вказав, що: «право на справедливий судовий розгляд у суді, як воно гарантується ч.1 ст.6 Конвенції має тлумачитись у світлі преамбули Конвенції, яка проголошує, серед іншого, принцип верховенства права як спільну спадщину Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилось під сумнів.»

Суд зазначає, що нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи, які не існували під час розгляду справи, а також обставини, що зазнали змін після прийнятого рішення суду, що має місце у межах спірних відносин. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Статтею 245 КАС України передбачено, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Вказана норма прямо виключає наявність нововиявлених обставин, на яких наполягає Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова в своїй заяві.

У зв'язку з вищевикладеним, заява Управління Пенсійного Фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 253 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Управління Пенсійного Фонду України в Червнозаводському районі м. Харкова про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2009 року по справі № 2-31863/08/2070 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про визнання бездіяльності незаконною та зобов"язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлений 07.03.12р.

Суддя Бідонько А.В.