Справа № 2а-10830/10/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2011 р. № 2а-10830/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потабенко В.А.,

за участі секретаря судового засідання Гойни Є.А.,

з участю представників:

від позивача ОСОБА_1, згідно довіреності,

від відповідача ОСОБА_2, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова до ОСОБА_3, третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції Головного управління міністерства внутрішніх справи у Львівській області, про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

встановила:

Державна податкова інспекція в Залізничному районі м. Львова звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 24610,00 грн.

Позовні вимоги, з урахуванням уточнень до позовної заяви від 03.03.2011 року, мотивує тим, що ОСОБА_3 є власником автомобілів марки Volkswagen Т 4 (державний номерний знак НОМЕР_1) 1999 року випуску та відповідно до Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»при першій реєстрації повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів до місцевого бюджету Залізничному району м. Львова. Платіжний документ про сплату вказаного податку відсутній, податок до бюджету не надійшов, а тому його фактично не сплачено. Відтак, такий підлягає стягненню податковим органом в примусовому порядку.

В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила повністю. Пояснила, що перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами. Враховуючи те, що Львівським ВРЕР ОСОБА_4 у Львівській області здійснено державну реєстрацію за відповідачем згаданих транспортних засобів, відповідно всі обовязкові платежі, в т.ч. й податок з власників транспортних засобів, було сплачено відповідачем. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні 25.01.2011 року позов підтримав, просив задовольнити з тих підстав, що, відповідно до матеріалів адміністративної справи та реєстраційної справи, податок з власників транспортного засобу ОСОБА_3 сплачений не був. Відтак, його слід стягнути в примусовому порядку.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.

Судом досліджено письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 зареєстрував придбаний за кордоном автомобіль марки Volkswagen Т4, 1999 року випуску. Згідно поданої заяви № 1740 про реєстрацію ТЗ від 17.03.2010 року, було видано номерні знаки ВС 4382 АТ.

З розрахунку суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні вбачається, що сума податку, яка підлягає сплаті, становить 24610,00 грн., з яких:

- 24610,00 грн. (обєм двигуна 2461 куб. см., ставка податку за 100 куб.см. 1000,00 грн., 1000 х 2461 / 100 = 24610,00 грн.) за автомобіль марки Volkswagen Т4 (державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску).

Листом від 28.04.2010 р. № 9504/10/17-108/174 ДПА України у Львівській області звернулось до начальника УДАІ ГУМВС у Львівській області з проханням надати інформацію щодо сплати податку з власників транспортних засобів під час проведення першої реєстрації автомобілів, ввезених на територію України, починаючи з 2008 року.

У відповідь на цей запит, листом від 31.08.2010 року за підписом начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області надало запитувану інформацію, якою підтверджується, що ОСОБА_3 має у власності автомобіль марки Volkswagen Т4, квитанція про сплату податку з власників транспортних засобів відсутня, оплата не проведена.

Довідкою ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 05.11.2010 року № 30278/9/19-023/1563 підтверджується, що кошти по податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в сумі 24610,00 грн. 17.03.2010 року від ОСОБА_3 до місцевого бюджету Залізничного району м. Львова не надходили.

Додатково позивачем долучено копію листа Західного головного регіонального управління ПриватБанку від 04.11.2010 року № 5949 року, яким підтверджено відсутність інформації про сплату, а також самої сплати ОСОБА_3 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за автомобіль Volkswagen Т4 (державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску).

Спору щодо правильності розрахунку суми податку немає. Спір виник у звязку із несплатою фізичною особою ОСОБА_3 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991 року, № 1251-XII, з наступними змінами та доповненнями (надалі Закон № 1251), визначає ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1251, під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Стаття 14 Закону № 1251 передбачає, що до загальнодержавних належать, зокрема, такі податки і збори (обов'язкові платежі), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Статтею 20 Закону України "Про систему оподаткування" передбачено, що контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами.

Аналогічними за змістом є завдання, функції та права органів державної податкової служби, встановлені ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Таким чином, ДПІ у Залізничному районі м. Львова в межах наданих законом повноважень звернулась до суду з вимогою про стягнення даного виду податку з фізичної особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»від 11.12.1991 року, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно ст. 2 цього Закону, об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704. Оскільки відповідач є власником транспортних засобів, він є платником податку

Статтею 3 цього Закону встановлено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу. Згідно наявних в матеріалах справи документів, перша реєстрація транспортних засобів відповідача здійснена 17.03.2010 року.

Податок з визначених вказаним Законом власників наземних транспортних засобів сплачується юридичними та фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки територіальних дорожніх фондів республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджетів міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно ч. 5-8 ст. 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

У разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом (ст. 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»).

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного кодексу України податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Оскільки сума податку з власників транспортних засобів, яка мала б бути сплачена відповідачем під час первинної реєстрації ТЗ, не зарахована на єдиний казначейський рахунок державного бюджету, що підтверджується довідкою ДПІ, суд вважає, що відповідач не виконав свого обовязку із сплати податку.

З наведених вище положень Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» вбачається, що сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками встановленими цим Законом.

Законом України від 21.12.2000 року. № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а саме п. 4.2 ст. 4, визначено в яких випадках контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму податкового зобовязання, а саме у разі якщо: а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях; в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання; г) згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

Як вбачається з наведеного, на податковий орган не покладено обов'язку самостійно здійснювати нарахування податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підлягає сплаті. Таким чином, податкове повідомлення рішення і податкові вимоги відповідно до ст.6 Закону № 2181-ІІІ з приводу сплати даного виду податку не виносяться.

Разом з тим, як зазначалось вище, податковий орган не позбавлений права щодо стягнення податків, в тому числі податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають, відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7-14, 18, 19,69-71, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь місцевого бюджету Залізничного району м. Львова податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин в розмірі 24610 (двадцять чотири тисячі шістсот десять) гривень рівно.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 14.03.2011 року.

Суддя Потабенко В.А.