Справа № 161/17723/14-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/800/32444/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_1 представника Луцького міського голови на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року у справі № 161/17723/14-а за позовом ОСОБА_2 до Луцького міського голови, третя особа державне комунальне підприємство „Луцьктепло" про визнання протиправним розпоряджень, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Луцького міського голови, третя особа державне комунальне підприємство „Луцьктепло", в якому просив: визнати протиправним розпорядження Луцького міського голови від 26 вересня 2014 року №358 „Про графік подачі гарячої види"; визнати протиправним та скасувати розпорядження Луцького міського голови від 5 листопада 2014 року №417 „Про тимчасове призупинення подачі теплоносія для опалення".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне розпорядження суперечить ст.19 Конституції України, ст.ст. 12, 24, 26, 42, 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", ст.7, 16 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст.ст.1, 4, 6-8, 31 Закону України „Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", ст.ст. 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року, позов задоволений частково. Визнане протиправним та скасоване розпорядження Луцького міського голови № 417 від 5 листопада 2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмолено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_1 - представник Луцького міського голови звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та відмовити у позові, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року №296 „Деякі питання забезпечення населення, підприємств, установ та організацій природним газом до кінця опалювального сезону 2014/15" та розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 2 вересня 2014 року №333 „Про забезпечення населення, підприємств, установ та організацій природним газом на опалювальний сезон 2014-2015 року" 26 вересня 2014 року Луцький міський голова видав розпорядження № 358 „Про графік подачі гарячої води", яким встановлено починаючи з 29 вересня 2014 року подачу гарячої води по суботах та неділях з 08.00 год. до 23.00 год.

Розпорядженням Луцького міського голови від 5 листопада 2015 року № 417 „Про тимчасове призупинення подачі теплоносія для опалення" починаючи з 6 листопада 2014 року встановлений графік подачі гарячої води у м. Луцьку щоденно з 06.00 год. до 22.00 год.

Відповідно до розпорядження Луцького міського голови від 6 листопада 2014 року № 420 „Про втрату чинності розпорядження міського голови від 26 вересня 2014 року № 358", відповідно до якого втратило чинність з 6 листопада 2014 року розпорядження міського голови від 26 вересня 2014 року № 358 „Про графік подачі гарячої води".

Згідно з розпорядженням Луцького міського голови від 11 листопада 2014 року № 432 відновлена з 12 листопада 2014 року подача споживачам на території міста теплоносія для опалення та п.1 розпорядження міського голови від 5 листопада 2014 року № 417 „Про тимчасове припинення подачі теплоносія для опалення" вважати таким, що втратив чинність з 12 листопада 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що міський голова, видаючи розпорядження від 5 листопада 2014 року №417 „Про тимчасове призупинення подачі теплоносія для опалення", діяв поза межами наданих йому повноважень, оскільки тимчасове визначення інших норм споживання, якості та режимів надання житлово-комунальних послуг відноситься до компетенції місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним розпорядження Луцького міського голови від 26 вересня 2014 року № 358, суди виходили з того, що дане розпорядження 6 листопада 2014 року на підставі розпорядження Луцького міського голови № 420 „Про втрату чинності розпорядження міського голови від 26 вересня 2014 року № 358" втратило чинність.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та Законами України.

Згідно з п. „а" ч. 1, ч. 5 ст. 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; забезпечення соціально-культурних закладів, які належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, а також населення паливом, електроенергією, газом та іншими енергоносіями; вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод; здійснення контролю за якістю питної води.

Відповідно до п.„б" ч.2 ст.30 згаданого вище Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" контроль за дотриманням стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг здійснюють центральні органи виконавчої влади та інші уповноважені на це органи виконавчої влади, а також органи місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 3-7 ст. 16 цього ж Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на: 1)проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об'єктів житлового фонду; 2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами; 3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів. У разі застосування перерви в наданні послуг виконавець/виробник зобов'язаний повідомити через засоби масової інформації про таку перерву споживача не пізніш як за 10 днів (за винятком перерви, що виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили). У повідомленні необхідно зазначити причину та строк перерви в наданні відповідних послуг. Виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі перевищення нормативно встановлених термінів, за винятком настання форс-мажорних обставин, виконавець/виробник несе відповідальність згідно із законом. Місцеві органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, мають право тимчасово визначати інші норми споживання, якості та режими надання житлово-комунальних послуг з урахуванням технічних можливостей підприємств, кліматичних та інших місцевих умов. Термін дії рішення щодо обмеження інших параметрів та нормативів споживчих властивостей, режимів надання житлово-комунальних послуг не може перевищувати один рік.

Ч.6 ст.42 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що при здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Сільський, селищний, міський голова щорічно звітує відповідно сільській, селищній, міській раді про здійснення державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності виконавчими органами відповідної ради.

Згідно зі ст.15 Регламенту Луцької міської ради міський голова, з дотриманням Конституції України та вимог чинного законодавства: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на території міста, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні", роботу Ради та її виконавчого комітету; вносить на розгляд Ради пропозицію щодо кандидатури на посаду Секретаря Ради; вносить на розгляд Ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету Ради; вносить на розгляд Ради пропозиції щодо структури виконавчих органів Ради, апарату Ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснює керівництво апаратом Ради та її виконавчим комітетом; скликає сесії Ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій Ради і головує на пленарних засіданнях Ради; забезпечує підготовку на розгляд Ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень Ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені Радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь, департаментів та інших виконавчих органів Ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; забезпечує виконання рішень Ради та її виконавчого комітету; представляє територіальну громаду, Раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; укладає від імені територіальної громади, Ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції Ради, подає їх на затвердження Ради; веде особистий прийом громадян; звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження Ради та її органів; здійснює інші повноваження визначені законодавством.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що міський голова, видаючи розпорядження від 5 листопада 2014 року № 417 „Про тимчасове призупинення подачі теплоносія для опалення", діяв поза межами наданих йому повноважень, оскільки тимчасове визначення інших норм споживання, якості та режимів надання житлово-комунальних послуг відноситься до компетенції місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені судами обставини справи, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості посилання відповідача на те, що міський голова, видаючи оскаржуване розпорядження, реалізовував повноваження, надані йому п.1 ч.3 ст.42 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", та забезпечував здійснення на території міста Луцька заходів із забезпечення населення, підприємств, установ та організацій природним газом до кінця опалювального сезону 2014/15 року, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року №296 та розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 22 жовтня 2014 року №436, оскільки, відповідно до аналізу положень Законів України „Про місцеве самоврядування в Україні", „Про житлово-комунальні послуги", Регламент Луцької міської ради, необхідно зазначити, що міський голова наділений правом скликати засідання ради та її виконавчого комітету, виносити на їх розгляд будь-які питання, головувати на засіданнях, підписувати рішення, а також ветувати рішення ради чи її виконавчого комітету, що у даному випадку зроблено не було.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 представника Луцького міського голови відхилити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: