Справа № 810/3879/15
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ 810/3879/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області до Колективного сільськогосподарського підприємства «Красилівське» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій.

Суть спору: Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Колективного сільськогосподарського підприємства «Красилівське» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій в сумі 9 376, 32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підлягають відшкодуванню витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, що призначені на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Враховуючи те, що відповідачем вищевказані витрати за січень-липень 2015 року у розмірі 9 376, 32 грн. відшкодовані не були, позивач просить стягнути їх в примусовому порядку.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що КСП «Красилівське» з 20.01.1998 перебуває у процедурі ліквідації і весь штат працівників вказаного субєкта господарювання, в тому числі і громадянин ОСОБА_1І, якому була призначена пільгова пенсія, були переведені на роботу до штату новоствореного підприємства Агрофірми «Лан»., тобто на момент призначення пільгової пенсії ОСОБА_1І не працював в КСП «Красилівське», що в свою чергу, унеможливлює виникнення у відповідача обовязку щодо сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій вказаному громадянину.

Окрім того, відповідачем було зазначено про те, що у позивача відсутні докази існування письмових гарантій щодо відшкодування КСП «Красилівське» фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 25.06.2011 по 25.06.2016,

06.10.2015 на адресу суду від позивача надійшло клопотання б/н від 06.10.2015 (вх. № 16450/15 від 06.10.2015), до якого було долучено матеріали справи. Також, у вищевказаному клопотанні позивач просив суд здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження без участі представника позивача.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується відміткою про отримання, у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи обмежені строки розгляду справи, недопущення їх порушення та безпідставного затягування вирішення спору, приймаючи до уваги, що наявні в матеріалах справи докази в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У звязку з тим, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 11 листа Вищого адміністративного суду України від 30.11.2009 р. № 1619/10/13-09 визначено, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Колективне сільськогосподарське товариство «Красилівське» є юридичною особою та зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області як платник єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були складені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до яких відповідачу визначено суму витрат по пільговим пенсіям за списком № 2 за січень-липень 2015 року в сумі 9 376, 32 грн.

Вищевказані розрахунки були отримані відповідачем 26.03.2015 та 25.04.2015, що підтверджується рекомендованими повідомленнями з відмітками про отримання.

У звязку з тим, що відповідачем не було самостійно сплачено вищевказану заборгованість по виплаті та доставці пільгових пенсій, позивач звернувся до суду з вимогою про примусове стягнення боргу, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Так, зокрема, до моменту набрання чинності Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, які були призначені відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», регулювалось Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Отже, відповідач є платником збору на обовязкове пенсійне страхування.

Абзацом 3 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.14 №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015, було внесено зміни до положень Податкового кодексу України.

Так, зокрема, вказаним законом із переліку загальнодержавних податків та зборів було виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Натомість запроваджена нова форма оподаткування спрощена система оподаткування, яка передбачає сплату єдиного податку.

Відповідно до п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України до четвертої групи платників єдиного податку належать сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Отже, з аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що платники фіксованого сільськогосподарського податку з 01.01.2015 набули статусу платників четвертої групи платників єдиного податку.

При цьому, суд звертає увагу на те, для сільськогосподарських виробників, які входять до четвертої групи платників єдиного податку, не встановлено виключень щодо здійснення відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Таким чином, з 01.01.2015 сільськогосподарські виробники зобовязанні відшкодовувати вищевказані витрати в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, КСП «Красилівське» є сільськогосподарським виробником, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач, починаючи з 01.01.2015 зобовязаний здійснювати відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» ставка на обов'язкове державне пенсійне страхування становить 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Таким чином, вищенаведені положення дають підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів «б»-«з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком 2, покриваються підприємствами та організаціями. Крім того, обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (постанови Верховного Суду України від 25.09.2012 року за № 26457845 та № 26457792).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхові внески це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обовязкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Отже, ті кошти, які сплачуються субєктами господарювання на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є страховими внесками, у розумінні Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Щодо порядку відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, то він встановлений в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663 (надалі-Інструкція).

Відповідно до абз. 2 п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Положеннями п. 6.7 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно з п. 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Отже, відповідач зобов'язаний щомісячно до 25-го числа здійснювати покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, вказав на те, що КСП «Красилівське» перебуває у процедурі ліквідації і весь штат працівників вказаного субєкта господарювання, в тому числі і громадянин ОСОБА_1І, якому була призначена пільгова пенсія, був переведений на роботу до штату працівників новоствореного підприємства Агрофірми «Лан».

Проте, суд не приймає вищевказану позицію відповідача, у звязку з таким. Як вбачається з витягу з ЄДРПОУ щодо КСП «Красилівське», в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутній запис про державну реєстрацію припинення КСП «Красилівське». Отже, на даний час відповідач не є ліквідованим, що свідчить проте, що останній не є звільненим від сплати збору на обовязкове пенсійне страхування, в тому числі і в частині відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Також, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо неможливості відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1, у звязку з тим, що вказана особа під час призначення пільгової пенсії не працювала на вказаному сільськогосподарському підприємстві, у звязку з таким. Відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останнього місця роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства,- чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Як вбачається з трудової книжки, ОСОБА_1 працював за спеціальністю тракторист-машиніст в сільському господарстві наступні періоди: - з 20.04.1972 по 03.11.1974 у радгоспі «Красилівський»;

- з 24.01.1977 по 31.01.1998 у КСП «Красилівське»;

- з 31.01.1998 по 12.01.2004 у Агрофірмі «Лан»;

- з 13.01.2004 по 30.05.2013 у ЗАТ «Комгрі».

Судом встановлено, що КСП «Красилівське» є юридичною особою, яка створена на базі ліквідованого радгоспу «Красилівське», що підтверджується архівною довідкою «Про структурні зміни та реорганізацію КСП «Красилівське», виданою Броварською районною державної адміністрацією Київської області вбачається.

Отже, стаж роботи ОСОБА_1 за спеціальністю тракториста-машиніста в сільському господарстві в КСП «Красилівське» становить 21 рік та 8 місяців, що підтверджується протоколом УПФ України у Броварському районі Київської області. Суд звертає увагу на те, що у відповідності до п. в ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на отримання відповідної пільгової пенсій не залежить від останнього місця роботи пенсіонера. В даному випадку умовою отримання пільгової пенсії є виключно наявність у особи відповідного стажу за спеціальністю тракториста-машиніста в сільському господарстві.

З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку про правомірність призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії. Таким чином, оскільки трудовий стаж ОСОБА_1, який дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, був набутий вказаною особою під час її роботи в КСП «Красилівське», то відповідно, витрати щодо виплати та доставки пільгової пенсії покладаються саме на вказаний субєкт господарювання. Окрім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача в частині відсутності у позивача доказів існування письмових гарантій щодо відшкодування КСП «Красилівське» фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 25.06.2011 по 25.06.2016, оскільки відшкодування вказаних витрат є обовязком відповідача. При цьому, як зазначено вище, обовязок щодо відшкодовування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій виник у відповідача лише з 01.01.2015 року, оскільки до цього часу КСП «Красилівське» було звільнено від сплати вказаних витрат. Отже, матеріали справи свідчать, що в порушенням вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України відповідач не перерахував в належні строки кошти на відшкодування фактичних витрат позивача по виплаті та доставці пільгових пенсій за березень-липень 2015 р., що призвело до утворення заборгованості в сумі 9 376, 32 грн.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки відповідач не надав суду докази, які б спростовували вимоги позивача та підтверджували відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в добровільному порядку в розмірі 9 376, 32 грн., суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача.

У звязку з цим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Колективного сільськогосподарського підприємства «Красилівське» (07451, Київська область, Броварський район, село Красилівка, вулиця С.Басова, ідентифікаційний код 00849698) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області (07400, Київська обл., місто Бровари, бульвар Незалежності, будинок 11, ідентифікаційний код 37892505) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-липень 2015 року в сумі 9 376 (дев'ять тисяч триста сімдесят шість) грн. 32 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дудін С.О.