Справа № 22а-5235/11
Суддя: Панченко О. О.
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-5235/11 Головуючий у 1-й інстанції Хіль Л. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого - Панченко О.О.

Суддів: Прядкіної О.В., Обідіної О.І.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання бездіяльності протипраною та зобовязання здійснити нарахування державної соціальної допомоги дитини війни

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2009 року позов - задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві щодо ненарахування підвищення до пенсії ОСОБА_2 у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 30.09.2009 року протиправною.

Зобовязано УПФУ Октябрського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 30.09.2009 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі УПФУ просить вищевказану постанову місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неврегульованість на законодавчому рівні порядку виплати допомоги особам, які мають статус «дитина війни», прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заява УПФУ про поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставною, оскільки у відповідності до вимог ст. 186 КАС України фактично строк пропущений не був.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, позивач має статус дитини війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку щодо здійснення позивачу доплати до пенсії, відповідно до норм ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р„ з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. При цьому, зазначені висновки суду грунтувались на рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6- рп/2007 р., якими визнано неконституційними положення п.12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України та рішенні Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих акт України».

Після прийняття вищевказаних рішень Конституційного суду України знов7 почали діді положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закон від ! листопада 2004 року), тобто з цього часу відновлено право на підвищення пенсії на Зо мінімальної пенсії за віком

Крім того, оскільки у 2009 році до часу прийняття рішення положення ст.6 Зансо- України «Про соціальний захист дітей війни» мають законну силу та не були змінені : призупинені, тому з 01.01.2009 року позивач має право на отримання пенсії або щомісячне довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується заміс пенсії, з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Щодо доводів апеляційної скарги про необгрунтоване застосування до спірн правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванні колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсій страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлю? інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний роз> пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно : визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої нормі-; відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реглізє позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отрнма:- доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Крім того, колегія суддів, вважає безпідставним посилання відповідача на відсутні коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влг не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, встановлені ст.46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Колегія суддів також відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавче рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „Про Пенсійний фонд Україні здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України ..І загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перераху пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем прожива пенсіонерів. Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку, що обовязок по нарахуванню виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний за> дітей війни покладено саме на управління пенсійного фонду України за місцем прожива позивача.

Отже рішення суду слід вважати законними, обгрунтованими і таким, що скасуванню підлягає.

Керуючись ст. ст.. 186-2, 195, 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Октябрського район в м.Пед - залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2009 року - залишки

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржеі касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого адміністративного України

Судді: (підписи)

ВІРНО: