Справа № 803/2277/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 р. Справа № 876/14872/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луцьку Волинської області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

31.10.2013 року Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку звернулося в суд з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луцьку Волинської області в якому просило стягнути з відповідача 5192,15 грн. витрат на виплату та доставку пенсій, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за період з 01.04.2013 року по 30.09.2013 року включно.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що в порушення вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" відповідач за період з 01 квітня 2013 року по 30 вересня 2013 року не прийняв до заліку витрати на виплату і доставку пенсій, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання призначених пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з липня 2013 року - ОСОБА_6 в сумі 5080 грн. 74 коп. Крім того відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Луцьку Волинської області не включено витрати на виплату пенсії і доставку пенсії ОСОБА_7, призначеної у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на суму 111 грн. 41 коп. Невключення до акту щомісячної звірки сум витрат, здійснених Управлінням Пенсійного фонду України в м. Луцьку на пенсійне забезпечення зазначеним пенсіонерам, яким призначено пенсію по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві при виконанні трудових обов'язків, у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання унеможливлює відшкодування цих витрат Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнено з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луцьку Волинської області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку 5192,15 грн. витрат на виплату та доставку пенсій, призначених по інвалідності та в звязку з втратою годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що матеріалами справи підтверджується право громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які отримали каліцтво на території колишнього СРСР, на відшкодування шкоди, за законодавством України, а тому ВВД ФСС у місті Луцьку зобов'язаний відшкодовувати УПФУ у місті Луцьку витрати на виплату пенсій, якщо нещасний випадок стався на території держав-учасниць Угоди. Також, відповідач частково визнав позов в частині відшкодування 111 грн.41 коп. витрат на виплату і доставку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_7 за період з 01.04.2013р.по 31.08.2013р.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луцьку Волинської області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 УПФУ в м. Луцьку з 01 квітня 2013 року по 30 вересня 2013 року проводилася виплата і доставка пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та у зв'язку із втратою годувальника. Каліцтво громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заподіяно на підприємствах, розташованих на території Співдружності незалежних Держав (СНД), що підтверджується копіями актів про нещасний випадок форми Н-1(а.с.15-29). Відповідно до витягів із актів огляду медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) вказаним пенсіонерам встановлена друга та третя групи інвалідності внаслідок трудового каліцтва(а.с.9-14).

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Луцьку Волинської області з липня 2013 року не включено витрати на виплату пенсії по пенсійній справі ОСОБА_6 на суму 677 грн.90 коп. з мотивів, що нещасний випадок трапився не на виробництві, однак в матеріалах справи міститься ОСОБА_6 форми Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 20.05.2013 р., в т.ч. підписаний представником фонду ОСОБА_8 та на дату складання акту звірки останній є чинним. Пенсія ОСОБА_6 призначена з 17.05.2013р. Факт оскарження відповідачем акту форми Н-1 не може бути перешкодою для отримання постраждалою особою пенсійних виплат до визнання такого акту нечинним (скасування).

Громадянці ОСОБА_7 пенсія призначена Острозьким УПФ в Рівненській області у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_9, який помер 19.10.2004 року внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався 15 жовтня 2004 року на підприємстві, розташованому на території України, на підставі її заяви від 04 грудня 2008 року; відповідно до розпорядження УПФУ у м. Луцьку № 90 від 24 жовтня 2012 року пенсія призначена по 31 серпня 2013 року як особі до 23 років, яка навчається. Вказана обставина підтверджується наданими позивачем доказами: актом № 40 від 18 жовтня 2004 року про нещасний випадок на виробництві, протоколом про призначення пенсії, розпорядженням про перерахунок пенсії.

З розрахунку розбіжностей за період з 01 квітня 2013 року по 31 вересня 2013 року слідує, що УПФУ у м. Луцьку понесено витрат на виплату і доставку пенсій, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в сумі 5192,15 грн., з них: 4402,84 грн. витрат на виплату і доставку пенсій, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам держав - учасниць СНД; 677,90 грн. витрат на виплату і доставку пенсій, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (ОСОБА_6І.), а також позивачем понесено витрати на виплату і доставку пенсії громадянці ОСОБА_7 в загальній сумі 111,41 грн., призначеної у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві(а.с.8).

З квітня 2013 року по вересень 2013 року ВФСС у місті Луцьку не прийнято до заліку витрат по пенсіонерах на загальну суму 5080, 74 грн., також не прийнято до заліку витрати на виплату і доставку пенсії громадянці ОСОБА_7 в загальній сумі 111, 41 грн., призначеної у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, у зв'язку із відсутністю у ВФСС у місті Луцьку її особової справи.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про правонаступництво України" від 12 вересня 1991 року закони Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною Радою Української РСР, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України.

Згідно із ст. 9 зазначеного Закону всі громадяни ОСОБА_10 РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України. Україна гарантує забезпечення прав людини кожному громадянину України незалежно від національної приналежності та інших ознак відповідно до міжнародно-правових актів про права людини.

Угодою про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення (Угода) від 13 березня 1992 року передбачено, що держави - учасниці Співдружності мають зобов'язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди.

Відповідно до ст. 5 вказаної Угоди, вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно із ст. 3 Угоди усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до Основ (стаття 4 Основ у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене частиною другою статті 24 вищезазначеного Закону, відповідно до пункту 5 якої якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

За змістом статті 21 того ж Закону у разі настання страхового випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання тощо. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Постановою Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4 затверджений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку зі втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (Порядок).

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку зі втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР), підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань.

Щодо позовних вимог про відшкодування 111,41 грн. витрат на виплату і доставку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_7 за період з 01.04.2013 року по 31.08.2013 року, то в ході розгляду справи судом першої інстанції відповідач визнав позов в цій частині.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ВВД ФСС у м. Луцьку зобов'язаний відшкодовувати УПФУ у м. Луцьку витрати на виплату та доставку пенсій, оскільки матеріалами справи підтверджується право вище перелічених громадян на відшкодування шкоди, у звязку з нещасними випадками, які сталися на території колишнього СРСР.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року у справі № 803/2277/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_11