Справа № 803/2703/14
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Справа № 876/1913/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі № 803/2703/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сальве до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання безпідставним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю Сальве звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області у якому просило визнати безпідставним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 22.12.2014 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій на суму 4420 гривень. Застосувати до ТзОВ «Сальве» за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» виявлених під час перевірки ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області та зафіксованих у Акт № 13/22-01/20148147 від 28.11.2014 року штрафні санкції у розмірі 340 гривень.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 22 грудня 2014 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 4 080,00 грн. (чотири тисячі вісімдесят гривень). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сальве (43024, м. Луцьк, пр. Соборності, 15/40, ідентифікаційний код юридичної особи 20148147) судові витрати у сумі 43,24 грн. (сорок три гривні двадцять чотири копійки).

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області оскаржила її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що у відповідності до норм матеріального права ОСОБА_1 ОДПІ проведено згідно доручення планову документальну перевірку ТзОВ «Сальве» та встановлено порушення пункту 9 ст. 3, ст. 6 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР), а саме не забезпечено зберігання фіскальних звітних чеків у відповідних книгах обліку розрахункових операцій до РРО в кількості 13 штук. За кожен чек застосовано штрафну санкцію 340 грн., (340 X 13 = 4420 грн). Апелянт звертає увагу на те, що відсутні фіскальні звіти повинні були друкуватись на різних РРО та вклеюватись в різні КОРО, оскільки знаходились на різних торгівельних обєктах за різними адресами. Даний факт свідчить про не триваюче порушення, а його рівзнозначимість до кожного касового апарату РРО та окремої книги КОРО яка ведеться та реєструється до кожного касового апарату РРО в установленому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області, правонаступником якої є ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області, у період з 13 жовтня 2014 року по 21 листопада 2014 року проведено планову виїзну документальну перевірку ТзОВ Сальве з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства у період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2013 року, за результатом якої складений акт від 28 листопада 2014 року №13/22-01/20148147.

Під час перевірки встановлено порушення підприємством пункту 9 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме не забезпечення зберігання фіскальних звітних чеків у відповідних книгах обліку розрахункових операцій до РРО в кількості 12 звітів, а також не щоденний друк 1 фіскального звітного чека за робочий день 10 травня 2013 року.

На підставі встановлених правопорушень ОСОБА_1 ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 22 грудня 2014 року №, якимнакладено штрафну санкцію у розмірі 4 420,00 грн, тобто по 340 грн за кожне з 13 порушень.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі Закон) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 цього Закону у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Взявши до уваги вищенаведені норми законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону, відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 ОДПІ всупереч вимогам пункту 4 статті 17 Закону застосувала фінансову санкцію у розмірі 4 420,00 грн, тобто по 340 грн за кожне з 13 порушень, однак мала б застосувати одну фінансову санкцію за всі виявлені порушення у розмірі 340 грн.

З вищенаведених підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 22 грудня 2014 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 4 080,00 грн є протиправним. В іншій частині, стосовно накладення штрафної санкції у розмірі 340,00 грн, рішення є правомірним.

Відповідач, ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області, довів суду обґрунтованість та правомірність висновків про наявність порушень Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг з боку Товариства з обмеженою відповідальністю Сальве, однак не довів суду правомірність розміру визначених штрафних (фінансових) санкцій у податковому повідомленні-рішенні від 22 грудня 2014 року №.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вимог законності та обґрунтованості судових рішень, і підстав для її скасування і відповідно задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі № 803/2703/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_2

Повний текст ухвали складений 23 жовтня 2015 року.