Справа № 826/15750/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 жовтня 2015 року № 826/15750/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Кротюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни (далі - Уповноважена особа ФГВФО), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни щодо не внесення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема за Договором банківського вкладу №710569/2013 від 27 грудня 2013 року та Договором банківського вкладу №805433/2014 від 06 червня 2014 року, право вимоги на які було відступлено на користь ОСОБА_1 на підставі Договору про відступлення права вимоги від 27 жовтня 2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не внесення ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіну М.А. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачами в порушення норм чинного законодавства, не включено Позивача до переліку і в подальшому до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за рахунок Фонду.

Уповноважена особа ФГВФО проти позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень остання зазначає, що особа, якій відступлено право вимоги за договором банківського вкладу, в розумінні ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не є вкладником ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та, відповідно, не має права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заперечив проти позову, надавши письмові заперечення, у яких зазначив про передчасність вимог до Фонду, оскільки відповідні дії вчиняються Фондом лише після подання Уповноваженою особою переліку вкладників або додаткової інформації про вкладників, а відтак, оскільки з боку Фонду відсутнє будь-яке порушення прав позивача, просить у задоволенні позову відмовити.

Представники Фонду та Уповноваженої особи Фонду в судове засідання не з'явилися та не надали доказів поважності причин неприбуття, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи, у зв'язку з чим у судовому засіданні 28.09.2015 р. на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України ухвалено розглядати справу за відсутності представників відповідачів на підставі наданих ними письмових заперечень, матеріалів, а також доказів, наявних у справі.

Надалі, у судовому засіданні 28.09.2015 р. на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

27 грудня 2013 року між ОСОБА_4 (далі - Вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - Банк) був укладений Договір банківського вкладу «Новорічний подарунок VІР, «Квартальний» № 710569/2013 (в доларах США).

За умовами п. 1.1. даного Договору № 1, Вкладник розмістив в Банку строковий вклад на умовах депозитного продукту «Новорічний подарунок VІР, «Квартальний» в доларах США на строк тринадцять місяців з дня укладення Договору, з виплатою процентів по закінченні строку дії Вкладу. Для обліку вкладу Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.2. Договору Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_2. На цей рахунок-кореспондент Банк перераховує нараховані проценти за збереження Вкладу та може бути перерахований вклад по закінченні строку його дії. Нараховані проценти за збереження Вкладу з капіталізацією процентів Банк перераховує на Рахунок.

Сума початкового вкладу - 70000,00 доларів США, зі сплатою 12,0% річних (п.1.3, 1.5 Договору).

Згідно із п. 1.7. Договору № 1 дата вимоги Вкладником Вкладу - 27 січня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 вніс на депозитний рахунок кошти в сумі 70000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 13724422 від 27.12.2013 року, копія якої міститься в матеріалах справи. Також, 12.02.2014 року ОСОБА_4 поповнив вкладний рахунок на суму 3000,00 доларів США та 31.03.2014 року на суму 2089,00 доларів США, що підтверджується копіями квитанції № 596719 від 12.02.20114 року та меморіального ордеру № 1621529 від 31.03.2014 року.

27.06.2014 року ОСОБА_4 було достроково повернуто вклад в сумі 75 089,00 доларів США.

06 червня 2014 року між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений Договір банківського вкладу «Марафон Лояльності_максимум доходу_ЕПС» № 805433/2014 (в доларах США) (Договір № 2).

За умовами п. 1.1. Договору № 2 Вкладник розмістив в Банку строковий вклад на умовах депозитного продукту «Марафон Лояльності_максимум доходу_ЕПС» в доларах США на строк тринадцять місяців з дня укладення Договору, з виплатою процентів по закінченні строку дії Вкладу. Для обліку вкладу Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок № НОМЕР_3.

Сума початкового вкладу - 18 000,00 доларів США, зі сплатою 12,5% річних (п.1.3, 1.5 Договору).

Згідно із п. 1.7. Договору № 2 дата вимоги Вкладником Вкладу - 06 липня 2015 року.

06.06.2014 року ОСОБА_4 вніс на депозитний рахунок кошти в сумі 18 000,00 доларів США, що підтверджується копією квитанції № 244767 від 06.06.2014. До того ж, 04.08.2014 року ОСОБА_4 поповнив вкладний рахунок на суму 15000,00 доларів США, що підтверджується копією меморіального ордеру № 127952 від 04.08.2014 року.

27.10.2014 року між ОСОБА_4 (за договором - Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (за договором - Новий Кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги (Договір № 3).

Згідно з умовами п.1.1 Договору № 3, Первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором банківського вкладу «Новорічний подарунок VІР, «Квартальний» № 710569/2013 (в доларах США) від 27.12.2013 (за договором - Основний договір - 1) та за Договором банківського вкладу «Марафон лояльності_максимум доходу_ЕПС» № 805433 від 06.06.2014 року (за договором - Основний договір 2, разом - Основні договори), укладений між Первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (за договором - Боржник).

Відповідно до п.1.2 Договору про відступлення права вимоги, що за цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов'язань за Основним договором 1 щодо повернення частини Вкладу у розмірі 6 954,75 доларів США, що на момент укладення даного Договору за курсом НБУ становить 90 064,01 грн. та за Основним договором 2 щодо повернення частини Вкладу у розмірі 6 080,87 доларів США, що на момент укладення даного Договору за курсом НБУ становить 78 747,27 грн. у відповідності до умов Основних договорів.

Між тим, судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВІЕЙБІ Банк» по 20 березня 2015 року (включно).

Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідування ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

На виконання постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №188, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ"Всеукраїнський акціонерний банк" та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року.

08.07.2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою, в якій просив включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а саме за договорами банківських вкладів: «Новорічний подарунок VІР, «Квартальний» № 710569/2013 від 27.12.2013 та «Марафон лояльності_максимум доходу_ЕПС» № 805433 від 06.06.2014 року, укладених між ОСОБА_4 та ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

Листом від 21.07.2015 року за №15-20599 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про те, що особа, якій відступлено право вимоги за договором банківського вкладу, не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом. Звернення позивача не має наслідком внесення необхідних змін до Договору банківського вкладу щодо заміни сторони, а отже не дає підстав особі, якій відступлено право вимоги, набути статусу вкладника банку. Таким чином, відступлення права вимоги в період ліквідації банківської установи є порушенням вимог чинного законодавства

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (№ 4452-VI від 23.02.2012 (далі - Закон № 4452-VI).

Положеннями ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.5 ст. 27 Закону № 4452-VI, протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч. 4 статті 26 цього Закону.

В даному випадку судом встановлено, що Договори банківських вкладів: «Новорічний подарунок VІР, «Квартальний» № 710569/2013 від 27.12.2013 та «Марафон лояльності_максимум доходу_ЕПС» № 805433 від 06.06.2014 року були укладені між ОСОБА_4 та ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

Також встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до договору про відступлення права вимоги від 27.10.2014 року було відступлено право вимоги щодо повернення частини Вкладу у розмірі 6 954,75 доларів США (на момент укладення еквівалентно 90 064,01 грн.) за договором «Новорічний подарунок VІР, «Квартальний» № 710569/2013 від 27.12.2013, а також частину Вкладу у розмірі 6 080,87 доларів США (на момент укладення еквівалентно 78 747,27 грн.).

В контексті наведеного суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону № 4452-VI під поняттям вкладник розуміється фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 Закону № 4452-VI передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

У відповідності до вимог ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Так, матеріалами справи підтверджується, що ані позивачем, ані на його користь, не укладались договори банківського вкладу (депозиту) або банківського рахунку, позивачем не вносилися кошти до банку. Крім того, позивач не є власником іменного депозитного сертифіката.

В даному випадку вкладником в ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" в рамках досліджуваних правовідносин є саме ОСОБА_4, який безпосередньо і укладав договори банківського вкладу із ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк". При цьому, 05.02.2015 року ОСОБА_4 було виплачено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму відшкодування у розмірі 200 000 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 29.09.2015 № 22/3-32256, тобто Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виконано свої зобов'язання перед вкладником за вказаними вище депозитними договорами.

Отже, в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач не є вкладником ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та, відповідно, не має права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В даному випадку, позивач за умовами договору про відступлення права вимоги є кредитором по відношенню до Банку, а не вкладником. Задоволення таких вимог кредиторів банку здійснюється у сьому чергу, визначеною статтею 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних в результаті реалізації і продажу майна банку.

До аналогічного висновку дійшов також і Шевченківський районний суд м. Києва у своєму рішення від 17.07.2015 року (справа № 761/11875/15-ц), яке ухвалено судом за результатами розгляду позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення коштів. Копія вказаного рішення суду наявна в матеріалах даної справи. Аналогічну позицію відображено також і в ухвалах Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2015 у справі № 826/1501/15 та у справі № 826/1503/15.

Враховуючи наведене у сукупності, а також те, що на Позивача не поширюється вимоги як вкладника ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", суд не вбачає допущення Уповноваженою особою Фонду протиправної бездіяльності щодо не внесення позивача до переліку вкладників, на чому наполягає позивач, а відтак вимоги позивача про визнання такої бездіяльності протиправною є безпідставними та задоволенню не підлягають. З огляду на наведене, не підлягають також задоволенню вимоги позивача про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача до переліку вкладників, оскільки є похідними.

В частині вимог до Фонду слід зазначити, що вказані вимоги є безпідставними, оскільки Фонд формує Загальний реєстр вкладників на підставі Переліку або додаткової інформації, які формуються Уповноваженою особою Фонду. В даному випадку Фонд не отримував ні Переліку вкладників з відомостями про позивача, ні додаткової інформації про позивача, як вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду, а відтак відсутні підстави для висновку про порушення Фондом прав позивача та, відповідно, підстави для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цілому.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судовий збір позивачу не відшкодовуються.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк