Справа № 338/796/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/800/34650/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 8 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року у справі № 338/796/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, в якому просив: визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку пенсії; зобов'язати зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 01.12.1978 року по 06.09.1985 року як трудовий стаж вироблений в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі та зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу з моменту призначення пенсії по віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення п.4 ст.24 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" було протиправно відмовлено в перерахунку пенсії із врахуванням пільгового трудового стажу в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, хоча позивачем було надано всі необхідні документи для підтвердження наявності такого стажу роботи.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 8 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року, позов задоволений частково. Визнані неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії з врахуванням пільгового стажу та зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи ОСОБА_1 з 01.12.1978 року по 06.09.1985 року як трудовий стаж вироблений в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців та здійснити перерахунок призначеної пенсії починаючи з 26.11.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у травні 2015 року позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, проте листом від 18.05.2015 року № 2588/03 відповідач відмовив у такому у зв'язку із відсутністю письмових трудових договорів за період роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Позивач 11.02.1975 року прийнятий на роботу помічником бурильника в Івано-Франківське УБР і 06.09.1985 року звільнений у зв'язку з переведенням в Надвірнянське УБР.

Згідно уточнюючої довідки вбачається, що позивач працював в Івано-Франківському УБР помічником бурильника, бурильником, буровим майстром з 11.02.1975 року по 30.11.1978 року (робота в Україні), з 01.12.1978 року по 06.09.1985 року вахтово-експедиційним методом в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області, що стверджується довідкою Прикарпатського УБР ПАТ „Укрнафта" від 20.04.2015 року № 10-618 .

За час роботи в Західному Сибіру місячна норма робочого часу позивачем відпрацьовувалася. Крім того, позивач користувався пільгами відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року „Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що ОСОБА_1 стаж має обчислюватися на пільгових умовах в півтораразовому розмірі за період його роботи з 01.12.1978 року по 06.09.1985 року, оскільки з наданих суду документів вбачається та не викликає жодного сумніву, що він, працюючи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради України від 10 лютого 1960 року.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Пенсійне забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, здійснюється згідно з Тимчасовою Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року.

Відповідно до ст.1 зазначеної Угоди, громадяни сторін, що домовляються, які працювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав, мають право на пенсію по старості(за віком) зокрема, чоловіки-по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року „Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 „Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року „Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (№ 1908400-67) „Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

За приписами наведеної норми пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач працював в Івано-Франківському УБР помічником бурильника, бурильником, буровим майстром з 11.02.1975 року по 30.11.1978 року (робота в Україні), з 01.12.1978 року по 06.09.1985 року вахтово-експедиційним методом в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області, що стверджується довідкою Прикарпатського УБР ПАТ „Укрнафта" від 20.04.2015 року № 10-618.

За час роботи в Західному Сибіру місячна норма робочого часу позивачем відпрацьовувалася. Крім того, позивач користувався пільгами відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року „Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Зважаючи на вищезазначене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли до вірного висновку, що позивач має право на обчислення стажу на пільгових умовах в півтораразовому розмірі за період його роботи з 01.12.1978 року по 06.09.1985 року, оскільки відповідно до встановлених обставин у справі та досліджених судами попередніх інстанцій документів, позивач, працюючи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради України від 10 лютого 1960 року.

Щодо висновку відповідача про те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, судами вірно зазначено, що з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058, згідно якого пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Враховуючи, що період роботи позивача в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та довідкою від 20.04.2015 року № 10-618 виданою Прикарпатським УБР ПАТ „Укрнафта", в якій зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року „Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області відхилити.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 8 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: