Справа № 2199/12/2070
Суддя: Волкова Л.М.
Дата ухвалення: 2012-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 березня 2012 р. № 2-а- 2199/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Волкова Л.М. розглянув у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ІВК Техніка» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова № НОМЕР_1 від 13.10.2011р. яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 61091 грн. (в т.ч. основний платіж 48873 грн., штрафні санкції - 12218 грн.), скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова № НОМЕР_2 від 13.10.2011р. в частині визначення податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 76364 грн. (в тому числі 61091 грн. основний борг, 15273 грн. штрафні санкції).

В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено, що правочини були укладені та виконані сторонами угод в повному обсязі, у відповідності до вимог діючого законодавства, у звязку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають фактичним обставинам справи, та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 29.03.2012 року не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 29.03.2012 року не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причин неприбуття суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає, а саме: відсутня потреба заслухати свідка чи експерта; особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на приписи ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ІВК Техніка»зареєстровано як юридична особа та перебував на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Київському районі міста Харкова, є платником ПДВ.

Державною податковою інспекцією у Київському районі міста Харкова, була проведена планова виїзна перевірка ТОВ фірма «ІВК Техніка»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.10 по 30.06.11, за результатами якої був складений Акт перевірки № 3490/235/14062944 від 04.10.11 (а.с. 8-34, т. 1).

Відповідно до висновків Акту перевірки № 3490/235/14062944 від 04.10.11р., відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем ч. 1 ст. 203, 215, п. 1 ст. 216, ст. 228 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ фірма «ІВК Техніка»з ТОВ «ТПК Гранд-С»в липні та серпні 2010р., п. 5.1, пп. п. 5.2.1. п. 5.2 ст.5, з урахуванням пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»в результаті чого донараховано податку на прибуток всього у сумі 61091 грн., у тому числі за 3 квартал 2010 року у сумі 61091 грн., пп. 7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»в результаті чого донараховано податку на додану вартість всього у сумі 48873 грн., у тому числі у серпні 2010 року на 24004 грн. та у вересні 2010 року на 24869. (а.с. 33-34, т. 1).

На підставі Акту перевірки № 3490/235/14062944 від 04.10.11р. Державною податковою інспекцією у Київському районі міста Харкова з посиланням на встановлені перевіркою порушення, було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 13.10.11, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 186337,0 грн., а також податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.02.12, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 61901,0 грн., з яких: 48873,0грн. за основним платежем, та 12218 грн. за штрафними санкціями (а.с. 35-36, т. 1).

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку шляхом подання скарг до ДПА у Харківській області та Державної податкової служби України. Вказані скарги відповідними рішеннями були залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін. (а.с. 37-43, т. 1)

Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 13.10.11 оскаржується позивачем лише в частині збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств в розмірі 61091,0 грн. (в т.ч. основний платіж 48873 грн., штрафні санкції - 12218 гри.)

З дослідженого в судовому засіданні акту перевірки № 3490/235/14062944 від 04.10.11р. судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині, що оскажується, слугували викладені в акті перевірки висновки відповідача про нікчемність угод, укладених між позивачем та ТОВ «ТПК Гранд-С». (а.с. 9-11, 14-15, 25, т. 1)

Суд, перевіряючи цей висновок на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, приходить до наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що між ТОВ фірма «ІВК Техніка»(покупець) з ТОВ «ТПК Гранд-С»(постачальник) було укладено усний Договір купівлі-продажу, предметом якого була поставка стрічки пакувальної. Кожна поставка вказаної пакувальної стрічки замовлялася позивачем шляхом направлення на адресу ТОВ «ТПК Гранд-С»письмових заявок та узгоджувалася шляхом отримання від постачальника повідомлення, на підставі яких позивачу були виставлені рахунки-фактури та здійснено поставку. (а.с. 17-26, т. 2)

Відповідно до копій видаткових накладних ТОВ «ТПК Гранд-С» було поставлено, а позивачем було прийнято стрічну пакувальну ПЕТ (а.с. 179, 182, 185, 188, 141, т. 1) належними чином уповноваженими осо бобами, що підтверджується дослідженими судовому засіданні витягом з журналу реєстрації довіреностей, копіями наказів про прийняття на роботу, копіями видаткових накладних. (а.с. 13-16, 31-32, т. 2)

З досліджених в судовому засіданні актів виконаних робіт та товарно-транспортних накладних, судом встановлено, що товари, придбані позивачем у ТОВ «ТПК Гранд-С» були перевезені залученим транспортом, відповідно до договорів про надання транспортних послуг, а також частково власним транспортом позивача, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копіями наказів та товарно-транспортних накладних. (а.с. 180, 181, 183, 184, 186, 187, 189, 190, 192, 193, т. 1, а.с. 49-52, т. 2)

Вказаний товар було оприбутковано позивачем відповідно до даних бухгалтерського обліку на складі підприємства. (а.с. 33-37, т. 2)

Судом встановлено що в користуванні позивача на умовах Договору оренди № 27/10-08 від 27.10.08р. перебуває нежитлове приміщення загальною площею 570,51 кв.м., розташована за адресою: пров. Пластичний, 9, м. Харків. (а.с. 206-214, т. 1) Вказане приміщення використовується позивачем для розташування складу.

Вартість придбаного у ТОВ «ТПК Гранд-С»товару була сплачена позивачем шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ТПК Гранд-С» (а.с. 199-205, т. 1)

Придбаний позивачем пакувальний товар у ТОВ «ТПК Гранд-С», було в подальшому реалізовано позивачем ТОВ «Блик», ТОВ «Курязький завод силікатних виробів», ТОВ «ТВК «Часівоярський вогнетривкий комбінат», ТОВ «РТИ трейд», ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»та ін. (а.с. 215-248, т. 1)

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем та його контрагентом ТОВ «Промтехноопт»було виконано договори поставки, товарно-матеріальні цінності були поставлені на адресу позивача та використані останнім у власній господарській діяльності виробництві робочого одягу.

Факт реєстрації контрагента позивача платниками податку на додану вартість, а також той факт, що вказане підприємство - ТОВ «ТПК Гранд-С»на момент складання на адресу позивача податкових накладних було зареєстровано органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку в якості платників податку на додану вартість, відповідачем не заперечується, в т.ч. і в акті перевірки, та матеріалами справи не спростовується.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом ТОВ «ТПК Гранд-С»при укладанні і виконанні договорів купівлі-продажу взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Суд відзначає, що сам лише висновок податкового органу про неможливість реального здійснення фінансово господарських операцій та ведення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України у перевіряємому періоді; відсутність обєктів оподаткування, які визначаються Законами України «Про податок на додану вартість»та «Про оподаткування прибутку підприємств»ТОВ «ТПК Гранд-С», не має своїм наслідком нікчемності укладених цим субєктом господарювання правочинів і не може слугувати розумно достатнім доказом наявності у такого субєкта господарювання мети на порушення інтересів держави у сфері оподаткування. А доказів обізнаності позивача та ТОВ «ТПК Гранд-С» з обставинами здійснення господарської діяльності один одного, наявності між ними налагоджених стабільних господарських звязків, відомостей про їх роботу в одному сегменті ринку ДПІ до суду не подано.

Витягом з ЄДРПОУ підтверджується, що ТОВ «ТПК Гранд-С»на момент здійснення господарських операцій, висновок про нікчемність яких став підставою для винесення ДПІ оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, перебував зареєстрованим у встановленому порядку як юридична особа.

Разом з тим, податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договорів.

Таким чином, висновок відповідача про наявність ознак нікчемності правочину в усіх укладених між позивачем та ТОВ «ТПК Гранд-С»договорах купівлі-продажу, поставки в розумінні ч. 1 ст. 215 ЦК України - зроблений відповідачем на підставі невірного тлумачення відповідачем змісту вказаної норми матеріального права.

Відповідачем до суду не надано жодних доказів, що укладені між позивачем та контрагентом у спірних правовідносинах договори в судовому порядку оспорювались, є такими, що набули законної сили, рішення судів з приводу визнання перелічених договорів недійсними.

Аналізуючи положення ст.ст. 54, 58, 76, 86 Податкового кодексу України, Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (Порядок № 985), суд приходить до висновку, що специфіка правових актів індивідуальної дії, які ухвалюються органами податкової служби у формі податкових повідомлень рішень з приводу самостійного визначення грошових зобовязань платників податків, полягає у тому, що фактичні підстави для ухвалення цих актів містяться в документальних результатах контролю за діяльністю платника податків (матеріалах перевірки), а правові підстави та владні приписи - безпосередньо в самих податкових повідомленнях - рішеннях.

Проте, в Акті перевірки № 3490/235/14062944 від 04.10.11р. субєктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірними правочинами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про наявність взаємоповязаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем результату проведених ремонтних робіт, що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень про нікчемність правочинів або невідповідності закону вчинених за ними господарських операцій.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно було віднесено до складу валових витрат суми витрат, сплачені у складі вартості товарів отриманих від ТОВ «ТПК Гранд-С», а також правомірно було віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ суми ПДВ сплачені у складі вартості товарів, придбаних у ТОВ «ТПК Гранд-С».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що усі витрати позивача з оплати вартості придбання товарів були обєктивно необхідні позивачу для забезпечення власної господарської діяльності, передбаченої установчими документами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем витрати в сумі 61091 грн., у тому числі за 3 квартал 2010 року у сумі 61091 грн., було правомірно віднесено до складу валових витрат, у повній відповідності до вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». А також, суд зазначає, що позивачем було правомірно віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ суму 48873 грн., у тому числі у серпні 2010 року на 24004 грн. та у вересні 2010 року на 24869 грн., у повній відповідності до вимог Закону України «Про податок на додану вартість».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поза увагою відповідача залишився той факт, що як контрагент позивача, так і позивач виконували умови вищевказаних договорів, чим і підтвердили факт їх укладення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про невідповідність прийнятих відповідачем податкових повідомлень рішень № НОМЕР_1 від 13.10.2011р., № НОМЕР_2 від 13.10.2011р. дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, з огляду на що вказані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрать з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про податок на додану вартість», Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств», Податковим кодексом України, Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженим наказом ДПА України від 22.12.2010р. № 984, ст.ст. 11, 12, 51, 71, 72, 94, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161, ст. 162, ст. 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ІВК Техніка» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

2. Скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова № НОМЕР_1 від 13.10.2011р. яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 61091 грн. (в т.ч. основний платіж 48873 грн., штрафні санкції - 12218 грн.).

3. Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова № НОМЕР_2 від 13.10.2011р. в частині визначення податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 76364 грн. (в тому числі 61091 грн. основний борг, 15273 грн. штрафні санкції).

3. Стягнути з Державного бюджет на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ІВК Техніка»(ідентифікаційний код 14062944, місцезнаходження: вул. Дарвіна, 20, м. Харків) витрати по сплаті судового збору в розмірі 32,19 (тридцять дві грн. 19 коп.) грн.

4. Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Волкова Л.М.