Справа № 2-а-10064/11
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2012-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Іванків О.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" вересня 2012 р. Справа № 2-а-10064/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "02" березня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції від 02.03.2012 р. позов ОСОБА_3 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виплати позивачу додаткової пенсії та доплати до пенсії у меншому розмірі.

Зобов"язано ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати та виплатити позивачу додаткову пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю відповідно до ст.51 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком та доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру у розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст.39 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи" з 28.04.2011 р. по 22.07.2011 р.

ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просило скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах ст.195 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус громадянина, який постраждав від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, є непрацюючим пенсіонером, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Таким чином, відповідно до ст.39 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи", непрацюючим пенсіонерам, які проживають в зоні посиленого радіоекологічного контролю, виплачується доплата до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а відповідно до ст.51 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи", громадянам, які постраждав від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, виплачується додаткову пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягають саме ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відтак, позовні вимоги позивача підлягали задоволенню.

Разом з тим, при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції допустив помилку, зобов"язавши ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату позивачу коштів, передбачених ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, є непрацюючим пенсіонером, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю відповідно до Постанови КМУ № 106 від 23.07.1991 р.

Отже, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивачу мала здійснюватися доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивачу мала виплачуватись додаткова пенсія зо шкоду заподіяну здоров"ю у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

За змістом ст.202 КАС України у неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

З огляду на положення статей 21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

З цих підстав відповідача слід визнати неправомірними та зобов'язати провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не приймати рішення про стягнення конкретних сум.

З цих підстав суд першої інстанції вірно визнав дії відповідача неправомірними та зобов'язав провести нарахування та виплатити належні суми відповідно до закону, а не ухвалив рішення про стягнення конкретних сум. Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 березня 2012 року скасувати та прийняти нову.

Визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо невиплати позивачці коштів, передбачених ст.39, 51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 28.04.2011 р. по 22.07.2011 р. неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату позивачці коштів, передбачених ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та 25 % мінімальної пенсії за віком за період з 28.04.2011 р. по 22.07.2011 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Дружби, 65,смт.Володимирець,Рівненська область,34300

3- відповідачу ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028