Справа № 20880/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2011 р. справа № 2а-1485/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

при секретарі судового засідання: Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2010 року у справі № 2а-1485/10 за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Олександрійської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби Олександрійської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2, в якому просив визнати неправомірними дії інспектора дорожньо-патрульної служби Олександрійської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2, скасувати постанову № 071542 від 09 грудня 2009 року в справі про адміністративне правопорушення, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги. Вважає, що відповідач не довів правомірність своїх дій.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стосовно пропуску позивачем строку звернення до міськрайонного суду, то слід зазначити наступне. Позивач в своєму позові від 20 травня 2010 року просив поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що він 10 грудня 2009 року вже звертався до суду першої інстанції з позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби Олександрійської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, однак, через неявку в судове засідання, ухвалою від 18 лютого 2010 року позов було залишено без розгляду. Копію зазначеної ухвали позивач отримав 07 травня 2010 року. Позивач зазначає, що про день та час слухання справи № 2а-192/10 не був повідомлений, і тому вважає, що строк пропущений ним з поважної причини. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що строк звернення до суду підлягає поновленню.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2009 року відносно ОСОБА_1 інспектором дорожньо-патрульної служби Олександрійської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ВА № 078403, відповідно до якого позивач, 09 грудня 2009 року о 05 год. 20 хв. в м. Олександрія, пр. Леніна 54, керував автомобілем НОМЕР_1 в лівій смузі при вільній правій, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України.

На підставі протоколу, 09 грудня 2009 року відповідачем було винесено постанову серії ВА № 072984 в справі про адміністративне правопорушення та позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно п. 11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Отже, ПДР України визначено обставини, за яких водій може здійснити виїзд на крайню ліву смугу.

Згідно ст. 71 КАС України « 1. кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення… .

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2009 року позивач не погоджується з зазначеним правопорушенням.

Вказані обставини відповідачем не спростовані, і відповідно доказів того, що оскаржена постанова прийнята з урахуванням усіх істотних обставин, що мають значення для прийняття рішення, відповідачем не надано.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є протиправність та винність особи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що в порушення ст. 268 КУпАП відповідачем не надано доказів, на підставі яких була б встановлена наявність саме в діях позивача склад будь-якого правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення винесення постанови № 071542 від 09 грудня 2009 року в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та відмову в задоволенні позовних вимог, не знайшов свого підтвердження, в звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

Керуючись ст. ст. 198, 202 КАС України, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2010 року у справі № 2а-1485/10 скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, постанову в справі про адміністративне правопорушення № 071542 від 09 грудня 2009 року скасувати.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко