Справа № 2а-151/11
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" серпня 2011 р. Справа № 2а-151/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "19" січня 2011 р. у справі № 2а-151/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання провести нарахувати та виплату коштів, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" ,

ВСТАНОВИЛА:

08 грудня 2010 року позивач звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом та в обґрунтування вимог зазначила, що відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати не проводяться у розмірі, встановленому вказаною статтею, позивач просила визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату щомісячної соціальної державної допомоги, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 10.06.2010 року, в розмірі, що становить 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області 19 січня 2011 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю. При прийнятті рішення суд послався на ст.70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", якою КМУ надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах, в межах асигнувань, передбачених відповідними бюджетними програмами. Розмір надбавки до пенсії КМУ визначений позивачці з урахуванням зазначеної норми, яка неконституційною не визнана.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою. Посилаючись на те, що ст.70 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2010 рік" не регулює правовідносин, які виникли по справі, тому просить зазначену постанову скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити її вимоги.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Як встановлено судом, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Ст. 70 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2010 рік" передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини так як вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року - мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок- 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається нарахування та виплата коштів проводилася у розмірах, встановлених п.8 постанови КМ України від 28.05.08р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України «Про соціальний захист дітей війни» не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.8 КАС України - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що права позивачки не порушені.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України - для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У звязку з викладеним, постанова суду в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду та зобов'язання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії підлягає задоволенню за період з 10.06.2010 року по 08.01.2011 року.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 січня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову, якою:

"Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 щомісячної соціальної державної допомоги, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі, що становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобов"язати управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну соціальну державну допомогу, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі, що становить 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч.1 ст.28.Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 10 червня 2010 року по 08 січня 2011 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 вул.Горького 27,смт.Володимирець,Рівненська область,34300

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області вул.Соборна, 28,смт.Володимирець,Рівненська область,34300