Справа № 814/1372/15
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1372/15

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Теодора до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання недійсним договір від 16.02.2015 р. №1, визнання неправомірними дії, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Тедора звернулось до суду з позовом до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області та просило визнати дійсним Договір про визнання електроннх документів № 1 від 16.02.2015 року, укладений між ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області та ТОВ ТЕОДОРА та таким що підлягає виконанню сторонами цього Договору;визнати неправомірними дії у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області щодо припинення (розірвання) у квітні 2015 року в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів № 1 від 16.02.2015 року, укладеного між ДІІІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів Миколаївській області та ГОВ ТЕОДОРА без наявності на те законних підстав;визнати факти порушення строків реєстрації податкових звітів (декларацій, тощо) за березень 2015 року, та податкових накладних позивача № 1 га № 2 за квітень 2015 року у Єдиному реєстрі податкових накладних вини контролюючого органа, та факт відсутності вини у цих порушеннях платника податків та зобов'язати ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області забезпечити реєстрацію податкових звітів (декларацій, тощо) ТОВ ТЕОДОРА за березень 2015 року датою подання до контролюючого органа цих звітів позивачем, а саме: 19.04.2015 року.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року позов був задоволений.

Не погоджуючись з вказаною постановою представник відповідача подав апеляційну скаргу, у якої вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову -відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, але до судового засідання не зявилися ,представником позивача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, а тому суд відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено ,що 16 лютого 2015 року між ТОВ ТЕОДОРА та ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області на виконання ЗУ Про електронні документи та електронний документообіг, ЗУ Про електронний цифровий підпис, постанов КМУ від 26.05.2004 року №680 Про затвердження Порядку затвердження наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу, від 28.10.2004 року №1452 Про затвердження Порядку застосування електронного цифрового підпису органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями державної форми власності, та Інструкції з підготовки і подання податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДНА України від 10.04.2008 року №233, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.04.2008 року за №320/15011. було укладено Договір №1 про визнання електронних документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів),.

Згідно розділу 6 Договору договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником податків місця реєстрації. У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

ТОВ ТЕОДОРА 11.02.2015 року у ТОВ Центр сертифікації ключів Україна було придбано посилені сертифікати відкритих ключів строком на 2 роки.

17.04.2015 року ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва в односторонньому порядку було припинено (розірвано) Договір від 16.02.2015 року, зазначивши у якості підстави для такої дії внесення запису про незнаходження юридичної особи за податковою адресою, зробленого на підставі довідки про відсутність юридичної особи за місцем реєстрації від 17.04.2015 року, складеної на підставі направленого до податкової Міліції запита від 16.04.2015 року але згідно відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців ТОВ ТЕОДОРА станом на момент реєстрації та станом на 23.04.2015 року знаходиться за місцем реєстрації: 54030. м. Миколаїв, вул. Нікольська, 18Б/3. та місце реєстрації не змінювало, та жодних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не вносилося .

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК України (в редакції, діючої на момент прийняття рішення податковим органом), основним принципом податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу

Відповідно до п.56.21 ст.56ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,щодо наявності підстав для задоволення позову , із врахуванням вимог п. 45.2 ст. 45 ПК України та вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, постановлене рішення суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Конвенція з прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом ,встановленим законом .

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обовязку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні апелянтом фактичних обставин і норм матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції на момент вчинення процесуальної дії) не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином , апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Кравець О.О.

Суддя Вербицька Н.В.

Суддя Яковлев Ю.В.