Справа № 814/2870/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року справа № 814/2870/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесцентр Технолоджи 2" про накладення арешту на кошти що знаходяться в установах банку, стягнення податкового боргу в сумі 1799,19 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесцентр Технолоджи 2" про накладення арешту на кошти що знаходяться в установах банку, стягнення податкового боргу в сумі 1799,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не сплатив в установлені законом строки суму податкового зобов'язання, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 1799,19 грн. З огляду на те, що відповідачем у добровільному порядку податки не сплачені, податкова інспекція звернулася до суду із даним позовом.

17.09.2015 року до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про заміну позивача Первомайську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ Міндоходів у Миколаївській області його правонаступником Первомайську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Миколаївській області. Керуючись ст.55 КАС України, суд на місці ухвалив замінити позивача Первомайську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ Міндоходів у Миколаївській області його правонаступником Первомайську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Миколаївській області

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач до судового засідання не з'явилася, судова повістка про виклик до суду була надіслана відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, але, повернута до суду з поштовою відміткою : "за закінченням терміну зберігання" (а.с.24-26). Згідно ч.4 ст.33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), судова кореспонденція надсилається юридичним особам - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб, за такою адресою, вважається, що судова кореспонденція вручена їм належним чином. Згідно ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, вважається, що воно вручене належним чином. Таким чином, відповідач вважається належним чином сповіщеним про розгляд справи.

На підставі пункту 10 частини 1 статті 3, частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнесцентр Технолоджи 2" () зареєстроване як юридична особа та знаходиться на обліку, як платник податків в Первомайській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області.

Згідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі-ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п.16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1. ст.36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; крім того, п.36.5, ст.36 ПК України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку відповідальність несе платник податків.

За відповідачем () рахується податковий борг зі сплати податку на додану вартість у сумі 1799,19 грн.

Вказаний податковий борг виник наступним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача з податку на додану вартість виникла, у зв'язку із самостійним визначенням сум податкових зобов'язань платником податку в декларації з податку на додану вартість № від 03.09.2014 року в сумі 1800,00 грн.(а.с.11-13)

З переплати відповідачу зараховано в рахунок погашення податкового боргу 0,81 грн., таким чином, загальна сума податкового боргу з податку на додану вартість становить 1799,19 грн.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем в установлені законом строки грошове зобов'язання з податку на додану вартість не сплачено, у зв'язку із чим за відповідачем рахується податковий борг у сумі 1799,19 грн.

За змістом п.п.14.1.175 ПК України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Після вручення відповідачу податкової вимоги № 51-25 від 28.01.2015 року, податковий борг не був погашений в повному обсязі, у зв'язку з чим податкова вимога додатково відповідачу не надсилалася.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, за товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнесцентр Технолоджи 2" рахується податковий борг у сумі 1799,19 грн., який станом на час розгляду справи відповідачем не сплачений.

Відповідно до довідки від 19.02.2015 року №290 виданої начальником Центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області за ТОВ "Бізнесцентр Технолоджи 2" автотранспортних засобів не зареєстровано (а.с. 17).

Відповідно до довідки Держземагенства у Миколаївській області від 17.02.2015 року №11-14-0.4-586/0/2-15 за ТОВ "Бізнесцентр Технолоджи 2" земельні ділянки в Первомайському районі відсутні (а.с.18).

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб'єктів за ТОВ "Бізнесцентр Технолоджи 2" відомості відсутні (а.с.15-16).

Відповідно до п.п.19 1.1.21 ПК України на контролюючі органи покладений обов'язок щодо організації роботи та здійснення контролю за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Арешт коштів на рахунку платника податків є різновидом адміністративного арешту, який застосовуються виключно на підставі рішення суду (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу). За приписами підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено право податкового органу звертатися до суду з вимогою накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, який має податковий борг, за наявності наступних підстав: відсутність майна; балансова вартість майна менша суми податкового боргу; майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Підстави, встановлені підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України є спеціальними нормами, виключно для накладення адміністративного арешту за рішенням суду (судом) (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу), та не встановлюють інших обмежень щодо накладення арешту коштів на рахунку платника податків, який має податковий борг. Як слідує з наведеної норми, право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти, виникає у податкового органу в разі одночасної наявності двох умов: наявність у платника податків податкового боргу та відсутність майна для його погашення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач має відкриті банківські рахунки: ПАТ КБ "Приватбанк" м. Харків, рах.№2824 (українська гривня), відкритий - 10.06.2014 року; рах. №3490 (українська гривня), відкритий - 10.06.2014 року; рах.№2795 (українська гривня), відкритий - 10.06.2014 року, МФО банку 351533. Враховуючи викладене та посилаючись на зазначені вище норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесцентр Технолоджи 2" про накладення арешту на кошти що знаходяться в установах банку, стягнення податкового боргу в сумі 1799,19 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167,186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В: Адміністративний позов Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесцентр Технолоджи 2" про накладення арешту на кошти що знаходяться в установах банку, стягнення податкового боргу в сумі 1799,19 грн. задовольнити. Накласти арешт на кошти що знаходяться в установах банку товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесцентр Технолоджи 2" (). Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесцентр Технолоджи 2" () податковий борг в сумі 1799,19 грн. (одна тисяча сімсот дев'яносто дев'ять гривень дев'ятнадцять копійок)

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва