Справа № 813/1767/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року Справа № 876/7962/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року у справі №813/1767/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне підприємство побуту» до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

08.04.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне підприємство побуту» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова (далі - Управління), просило скасувати рішення відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_2 та зобовязати Управління утриматися від дій повязаних із нарахуванням та стягненням з Товариства грошових сум на відшкодування пенсій за віком на пільгових умовах, призначеної згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_3, оформлене протоколом від 16.09.2011р. №800072; в задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що для призначення пільгової пенсії позивачем видано довідку про підтвердження спеціального трудового стажу, тобто дані довідки дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2 В довідці зазначено стаж лише до 21.08.1991р., тобто до набрання чинності Постанови №442. Вищевказана довідка про підтвердження пільгового стажу підприємством не відкликана, тобто видавши довідку особі, що дає право на призначення пільгової пенсії позивач взяв на себе обовязок по її відшкодуванню. Також Управління звертає увагу, що незалежно від наявності права особи на пенсію існує обовязкова процедура прийняття рішення пенсійним фондом. Таким чином немає підстав для скасування рішення про призначення пенсії на пільгових умовах.

В судовому засіданні представники відповідача апеляційну скаргу підтримали, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін в їх сукупності колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви від 01.09.2011р. Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_2, право на призначення якої здобуто за час роботи у ПрАТ «Будівельно-монтажне підприємство побуту».

17.03.2015р. ТзОВ «Будівельно-монтажне підприємство побуту», яке є правонаступником ПрАТ «Будівельно-монтажне підприємство побуту», отримано лист Управління з позовною заявою №3346/0612 від 16.03.2015р. про стягнення 37 424,27 грн. витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку №2 за період з 01.11.2014р. по 28.02.2015р., в тому числі по гр.ОСОБА_2 у розмірі 33 354,93 грн., до якої додано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та розрахунок боргу з відшкодування таких (а.с.7-14).

Вважаючи, що рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2 є незаконним та таким, що порушує права та інтереси підприємства, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне підприємство побуту» звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII (в редакції чинній на момент звернення про призначення пенсії) (далі Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до положень ст.100 Закону № 1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, (далі Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92р.

Пунктом 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442, (далі Порядок №442) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Пунктом 4 Порядку №442 встановлено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до п.4.1 Порядок №383 Постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442 набула чинності з 21.08.92.

Отже, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене за результатами атестації.

Пунктом 4.4 Порядку №383 встановлено, що якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97р., у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92р., 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до п.4.5 Порядку №383, якщо ж атестація з 21.08.92р. не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92р. включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, колегія суддів приходить до переконання, що період роботи до 21.08.1992р. підлягає зарахуванню до пільгового стажу і не потребує підтвердження атестацією робочих місць, яка введена 21 серпня 1992 року з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці».

Згідно з п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, (далі Порядок №637) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія за віком на пільгових умовах ОСОБА_2 призначена Управлінням з врахуванням даних довідки про підтвердження стажу від 31.08.2011р. №96-в, виданої ВАТ «Будівельно-монтажне підприємство побуту», згідно з якою вказана особа працювала повний робочий день у Львівському обласному БМУ тресту «Укрпобутпромбудмонтаж» і за період з 30.05.1978р. по 28.02.1982р., з 01.03.1982р. по 14.10.1983р., з 15.10.1983р. по 21.08.1992р. виконувала роботу по будівництву, реконструкції, технічному переоснащенні, реставрації та ремонту будівель, споруд та інших обєктів, за посадами муляр, майстер, виконроб, що передбачені Списком №2, розділ 27 (а.с.45). Вказана довідка Товариством не відкликалась, а зазначені у ній дані не оспорювались.

Актом зустрічної перевірки пільгового стажу роботи встановлено, що за період з 30.05.1978р. по 21.08.1992р. ОСОБА_2 дійсно працював у ВАТ «Будівельно-монтажне підприємство побуту», колишня назва Львівське обласне будівельно-монтажне управління, та згідно наданих первинних документів виконував лише ті роботи, які передбачені Списком №2, розділ 27, що передбачає пільгове пенсійне забезпечення (а.с.46).

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до переконання, що Управлінням правомірно прийнято рішення щодо призначення ОСОБА_2 пенсії відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оформлене Протоколом 800072 від 16.09.2011р., а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивач не оскаржує постанову суду в частині відмови в позові, а тому в силу приписів ст.195 КАС України, така відмова не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на те, що судом першої інстанції рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Щодо судових витрат, то такі в порядку ст.94 КАС України не належать стягувати зі сторін спору.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року у справі №813/1767/15 - скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_1

Повний текст Постанови виготовлено 27.10.2015р.