Справа № 818/2646/15
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р. Справа №818/2646/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - Ромась І.М.,

представника відповідача - Лібової А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/2646/15 за позовом Управління майна комунальної власності Сумської міської ради до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (далі по тексту - позивач, Управління майна комунальної власності СМР) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Сумах) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2015 року № /13196.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним, а проведена податковим органом перевірка - незаконною, оскільки пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", визначено, що з 1 січня 2015 року заборонено проведення перевірок суб'єктів господарювання у 2015-2016 роках за умов отримання ними обсягу доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік без дозволу Кабінету Міністрів України та без заявки суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.59-61) та зазначила, що визначений податковим органом позивачу штраф з ПДВ в сумі 55399,20 грн. по податковому повідомленню-рішенню від 16.04.2015 №/13196, що є предметом спору у даній справі, є прямим наслідком наявності несплачених грошових коштів за податковими зобов'язаннями з ПДВ по податковими повідомленнями-рішеннями, що є предметом спору у справі №818/806/15, а отже підлягає обов'язковій сплаті. Стосовно наполягання позивача про відсутність у податкового органу права на проведення камеральної перевірки підприємства позивача, відповідач зазначає, що згідно ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами податкового органу була проведена камеральна перевірка позивача по платіжній дисципліні до бюджету податкового зобов'язання по ПДВ згідно із податковими деклараціями з ПДВ за січень та лютий 2014 року, за результатами якої складено акт від 03.04.2015 за №676/18-19-15-01 (а.с.8-9).

На підставі вказаного акту Управлінню майна комунальної власності СМР за несвоєчасну сплату до бюджету податкового зобов'язання по ПДВ, а саме за затримку сплати ПДВ до бюджету на 389 календарних днів в сумі 276996,20 коп., винесено податкове повідомлення-рішення від 16.04.2015 за №/13196 про сплату штрафу з ПДВ в сумі 55399,20 грн. (а.с.7).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п. 76.1 ст. 71 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

Разом із тим, пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 № 71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" визначено наступне: установити, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З викладеного слідує, що обмеження стосовно проведення перевірок (в частині їх проведення виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України) стосуються лише підприємств, з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній рік. Підприємства, у яких обсяг доходів перевищує 20 мільйонів гривень за попередній рік, не підпадають під ці обмеження. Тобто, визначальним у даному випадку є обсяг доходів за попередній рік.

Враховуючи викладене, ДФС України у листі від 28.01.2015 за №2463/7/99-99-22-02-04-17 «Про окремі питання проведення перевірок у 2015 - 2016 роках» зазначила, що при аналізі питання щодо наявності наведених у пункті 3 Прикінцевих положень Закону № 71-VІІІ обмежень та визначення обсягу доходу за попередній календарний рік для суб'єктів господарювання - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів та представництв нерезидентів доцільно використовувати дані декларації з податку на прибуток за 2014 рік. До настання граничного терміну подання платниками податків декларацій з податку на прибуток за 2014 рік можливим є використання даних декларації з податку на прибуток за відповідні звітні періоди 2014 року (у разі їх подання платником податків відповідно до пункту 57.1 статті 57 Кодексу) або за попередній календарний рік, за який подано податкову декларацію, в якій платником податків визначено обсяг доходу (за 2013 рік).

Як встановлено з наявного в матеріалах справи копії звіту позивача про результати фінансової діяльності (форма № 9м) за 2014 рік (а.с.57-58) сума загального оподатковуваного доходу за 2014 рік становить 2 611 175,46 грн., тобто менше 20 мільйонів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 за № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Судом встановлено, що позивач будь-яких заяв до ДПІ у м. Сумах щодо проведення перевірки не подавав.

До суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари позивач не відноситься.

До того ж, матеріали справи не містять доказів того, що Кабінет Міністрів України надавав дозвіл ДПІ у м. Сумах на проведення перевірки платіжної дисципліни податкового зобов'язання по податку на додану вартість за січень-лютий 2014 року Управління майна комунальної власності СМР.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що оскаржувану перевірку проведено згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Це означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Так, приймаючи податкове повідомлення-рішення, яке є актом індивідуальної дії, що породжує певні права та обов'язки для особи, якій він адресований, податковий орган зобов'язаний діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин та підстав, що мають значення для прийняття такого рішення.

З огляду на викладені вище обставини, враховуючи докази в їх сукупності, зважаючи на те, що ініціювання податковим органом камеральної перевірки Управління майном комунальної власності СМР вчинено за відсутності визначених на це законом підстав, суд дійшов висновку, що посадові особи ДПІ у м. Сумах при проведенні перевірки діяли не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами незаконної перевірки, не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, у зв'язку з чим воно винесено протиправно та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір згідно платіжного доручення №111 від 28.07.2015 в сумі 182,70 грн. (а.с.3).

З огляду на викладене вище, Управлінню майном комунальної власності СМР підлягають відшкодуванню витрати зі сплати судового збору в розмірі 182,70 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м. Сумах.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління майна комунальної власності Сумської міської ради до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від 16.04.2015 року № /13196.

Відшкодувати Управлінню майна комунальної власності Сумської міської ради (, рахунок №5688, банк: ГУ ДКСУ у Сумській області, м. Суми, МФО: 837013, призначення платежу: КФКВ 250404, КЕКВ 0) витрати зі сплати судового збору в сумі 182,70 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах ().

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 27.10.2015 року.

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов