Справа № 755/27783/14-а
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом у якому просить визнати дії Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва по відмові в призначені пільгової пенсії неправомірними та зобов»язати відповідача призначити йому пільгову пенсію за віком по списку № 2 з 23 червня 2014 року.

Вимоги мотивує тим, що за поданою ним заявою від 23.06.2014 року про призначення пенсії Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та п. 6 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв»язку з відсутністю необхідних 12 років 6 місяців пільгового стажу по списку № 2 з посиланням на те, що в ході проведеної перевірки пільгової довідки з виходом на підприємство період пільгового стажу з 22.08.1992 року по 03.07.1995 р. не підтверджено, а період стажу з 10.07.1995 р. по 26.06.2006 р. не можна зарахувати по списку № 2 у зв»язку з тим, що робоче місце акумуляторника не атестовано згідно наданих документів про атестацію на підприємстві.

Дії відповідача вважає неправомірними, оскільки для призначення вказаної пенсії ним було надано копію трудової книжки із записами стажу роботи з шкідливими та важкими умовами праці з 28.12.1982 р. по 03.07.1995 р. на посаді акумуляторника в ПАТ «Корчуватський комбінат будівельних матеріалів» та з 10.07.1995 р. по 26.06.2006 р. в ТОВ «Київський миловарний завод», а також пільгові довідки № 25 від 01.07.2014 р. та № 21 від 10.07.2014 р., якими підтверджено наявність стажу пільгової роботи по списку № 2 на зазначеній посаді 12 років 6 місяців 5 днів, що дає право на пільгову пенсію.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та викладені у ньому обставини.

Представник відповідача Чорна С.В. просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на те, що вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, робочі місця акумуляторника на яких працював позивач не були атестовані по списку № 2, у зв»язку з чим ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії за віком по списку № 2.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

Як убачається із наявних у справі копії трудової книжки та довідок, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період часу з 28 грудня 1982 р. по 03 липня 1995 р. працював на Корчуватському комбінаті будівельних матеріалів на заводі № 9 та з 10.07.1995 р. по 26.06.2006 р. в ТОВ «Київський миловарний завод» на посаді акумуляторника. У зв»язку з цим позивач 23.06.2014 року подавав до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва заяву про призначення йому пенсії за віком по списку № 2.

Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мають право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1.08.1992 р. N 442 (надалі по тексту - Порядок) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.2002 р. № 41 (надалі по тексту - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій визначено, що періодичність проведення атестацій робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обгрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Отже, чинним законодавством визначено, що необхідною підставою щодо нарахування пенсії на пільгових умовах по списках № 1 та № 2 являється виконання робіт за відповідними професіями за результатами атестацій умов праці відповідного робочого місця за умовами праці.

Управлінням пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком по списку № 2 з підстав відсутності документів про атестацію його робочого місця з 22.08.1992 року та що його робоче місце акумуляторника в подальшому також не було атестоване. При цьому в пільговий стаж зараховано лише період часу з 28.12.1982 р. по 21.08.1992 р., що становить 9 років 7 місяців 24 дні, та відповідачем повідомлено позивача про те, що він має право звернутися за призначенням пенсії після досягнення 57 років (а.с. 5-8).

Відповідно довідки ПАТ «Корчуватський комбінат будівельних матеріалів» від 01.07.2014 року, ОСОБА_1 дійсно працював на даному підприємстві на заводі № 9 акумуляторником з 28.12.1982 р. по 03.07.1995 р., робота по професії акумуляторника дає право ОСОБА_1 на пенсію на пільгових умовах згідно списку № 2 (а.с. 15). При цьому у довідці також зазначено, що атестація робочих місць згідно постанови КМУ № 442 від 01.08.1992 року вперше була проведена в 1999 році, тобто вже після звільнення позивача.

Разом з тим, як убачається зі змісту наказу ВАТ «Корчуватський комбінат будівельних матеріалів» № 286 від 09.08.1999 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», даним наказом затверджено результати атестації робочих місць на підприємстві, підтверджено пільги та компенсації за роботу в шкідливих і небезпечних виробничих факторах для визначення права на пільгову пенсію, щорічні додаткові відпустки та доплати за шкідливі умови праці по робочим місцям виробництв ряду професій підприємства, в перелік яких не включено посади акумуляторника.

Згідно довідки ТОВ «Київський миловарний завод» від 10.07.2014 року ОСОБА_1 в період часу з 10.07.1995 р. по 26.06.2006 р. працював на заводі за професією акумуляторщика та має право на державну пенсію на пільгових умовах згідно списку № 2 (а.с. 16).

Проте, як зазначено у карті умов праці ТОВ «Київський миловарний завод» за проведеним дослідженням 25.03.1997 року робоче місце за професією акумуляторщик не пройшло атестацію по списку № 2 у зв»язку з недостатністю на момент повірки факторів впливу.

Отже, з наявних у справі доказів суд не вбачає неправомірних дій відповідача щодо відмови позивачу у призначанні спірної пенсії.

При вирішенні даного спору суд також, згідно положень ст. 244-2 КАС України, якою визначено обов'язковість судових рішень Верховного Суду України, прийнятих за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, враховує постанову Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13.

У вказаному рішенні Верховного Суду України зазначається про те, що комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 1.08.1992 р. N 442, дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Зазначеною постановою Верховного Суду України від 10.09.2013 року встановлено те, що відмова управління ПФУ зарахувати період роботи, яка включена до списку № 2 до пільгового стажу внаслідок непроведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та не ґрунтується на нормах законодавства, що регулюють спірні правовідносини, тому задоволенню не підлягає,

Керуючись п. б) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1.08.1992 р. N 442; Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.2002 р. № 41; п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. N 383; ст. ст. 8, 9, 11, 18, 69-71, 86, 94, 99, 122, 158-163, 167, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя