Справа № 2-а-1817/2010
Суддя: Коваль Ф. І.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа №2-а-1817
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Коваль Ф.І. розглянув в порядку скороченого провадження в залі суду м. Деражня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області про стягнення відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» недовиплаченої грошової допомоги як дитині війни,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області про стягнення відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» недовиплаченої грошової допомоги як дитині війни за період з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

В своїй заяві позивач зазначив, що на підставі Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 1 січня 2008 року встановлено, що у 2008 році підвищення до пенсії або грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії дітям війни, виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Посилаючись на рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», позивач вважає, що розмір недоплаченого йому підвищення до пенсії за 2008-2009 роки становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, і просить стягнути вказані кошти з відповідача, подавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

27 жовтня 2010 року суддею винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копія якої направлена відповідачу. Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав та в установлений законодавством строк надав суду письмові заперечення на позов.

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Позивач підтвердив доказами обставини, на які посилається в позові, зокрема те, що є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, надавши суду довідку управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області.

Відповідач в письмовому запереченні зазначив, що дійсно згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни повинна виплачуватися надбавка до пенсії в розмірі 30 від мінімальної пенсії за віком, але 28.05.2008 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 530, якою було визначено розміри щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується «дітям війни» у розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

За таких обставин вважає, що Управління Пенсійного фонду в Деражнянському районі діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18 листопада 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія вказаної статті була зупинена на 2008 рік ст. 67 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України положення Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , яким зупинено на 2008 рік дію тієї ж статті Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Положення закону, визнані Конституційним Судом України неконституційними, втрачають чинність з дня прийняття судом відповідного рішення (ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 16 жовтня 1996 р.).

Виходячи з наведеного, позивач має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року.

В той же час суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині підвищення пенсії дитині війни до 22 травня 2008 року з огляду на те, що згадані рішення Конституційного Суду України набрали чинності з 22 травня 2008 року і не поширюються на правовідносини, які існували до їх прийняття.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь підвищення до пенсії за 2009 рік, то суд приходить до наступного.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії здійснює управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області, яке є відповідачем за цим позовом.

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача про неможливість забезпечення доплати до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком через відсутність коштів, так як відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобовязань, а реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що розміри виплат позивачу щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни підлягає задоволенню, а саме: з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

Крім того, відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав і свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, проте позивачем було подано заяву про поновлення пропущеного строку, суд вважає за можливе поновити позивачу строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік», ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік», ст. ст. 100, 183-2 КАС України,

постановив

поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя Коваль Ф.І.