Справа № 310/5847/14-а
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

06 жовтня 2015 року (15 год. 05 хв.) Справа № 310/5847/14-а Провадження № ЗП/808/16/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Мащенко Д.В.,

представника позивачів - ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, треті особи - Луначарська сільська рада Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та скасування реєстрації земельної ділянки.

29.07.2014 до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 (далі - позивач 1), ОСОБА_5 (далі - позивач 2) до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області (далі - відповідач 1), Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області (далі - відповідач 2), треті особи - Луначарська сільська рада Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_2, в якому позивачі, з урахуванням уточнених позовних вимог, просять: визнати незаконними дії відповідача 1 по реєстрації земельної ділянки по АДРЕСА_1 (витяг НОМЕР_1) від 27.12.2013; визнати незаконною та скасувати реєстрацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 (витяг НОМЕР_1) від 27.12.2013; зобов'язати відповідача 2 скасувати запис в Поземельній книзі щодо реєстрації земельної ділянки по АДРЕСА_1 (витяг НОМЕР_1) від 27.12.2013, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що дії відповідача 1 щодо реєстрації земельної ділянки по АДРЕСА_1 (витяг НОМЕР_1) від 27.12.2013 порушують законні права та інтереси позивачів. Реєстрація зазначеної земельної ділянки є незаконною, а тому має бути скасована.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 31.07.2014 провадження у справі було відкрите.

Судовий розгляд неодноразово відкладався.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 23.06.2015 адміністративна справа була передана за підсудністю до Запорізького окружного адміністративного суду.

Зазначена справа 01.07.2015 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду та у порядку, встановленому ст. 15-1 КАС України, була розподілена судді Запорізького окружного адміністративного суду Киселю Р.В.

Ухвалою від 03.07.2015 справа була прийнята до провадження Запорізьким окружним адміністративним судом, судове засідання призначене на 16.07.2015.

У судове засідання 16.07.2015 представники осіб, які беруть участь у справі, крім представника третьої особи - ОСОБА_2, не прибули, через що судовий розгляд був відкладений на 03.08.2015.

17.07.2015 від третьої особи - Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами погоджується.

У судове засідання 03.08.2015 представники осіб, які беруть участь у справі, не прибули.

Ухвалою від 03.08.2015 за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинено до 10.09.2015.

Ухвалою від 10.09.2015 провадження у справі було поновлене, судове засідання призначене на 10.09.2015.

У судове засідання 10.09.2015 представники відповідачів та Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області не прибули.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 16.09.2015.

У судове засідання 16.09.2015 представники осіб, які беруть участь у справі, не прибули.

Ухвалою від 16.09.2015 за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинено до 06.10.2015.

Ухвалою від 06.10.2015 провадження у справі було поновлено, судове засідання призначено на 06.10.2015.

06.10.2015 від відповідача 2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні.

У судове засідання 06.10.2015 відповідач 1 не прибув.

У судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, зокрема зазначивши, що реєстрація земельної ділянки була проведена в порушення діючого законодавства України і з порушенням прав інших осіб, а саме власників житлових будинків суміжних земельних ділянок - позивачів. Зазначив, що технічна документація, на підставі якої була здійснена реєстрація земельної ділянки, не містить підписів суміжних землекористувачів. Зазначив, що відповідач 1 прийняв рішення про внесення відомостей до Державного земельного кадастру на підставі Технічної документації, яка не відповідає Закону України «Про землеустрій», що є грубим порушенням норм діючого законодавства України. Крім того, не було враховано той факт, що землевпорядною організацією, яка виготовляла Технічну документацію, не було встановлено в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки. Наголосив, що оскільки реєстрація земельної ділянки третьої особи - ОСОБА_2 проведена з порушеннями діючого законодавства України, а тому підлягає скасуванню. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_2 заперечив проти позовних вимог, зокрема зазначивши, що дії третьої особи по замовленню технічної документації, дії ліцензованої організації по виготовленню на зазначену земельну ділянку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідають діючому законодавству. Зазначив, що позивачі не мають оформленого у встановленому законом порядку документа на право власності, постійного користування або оренди суміжних земельних ділянок. А погодження меж земельної ділянки з будь-якою особою, яка не оформила свого права користування землею, законом не передбачено. Зазначив, що відповідно до рішення сесії Луначарської сільської ради від 11.03.2010 № 01 третій особі був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1. На підставі цього дозволу третя особа звернулась до землевпорядної організації «Абрис Азов» для виготовлення технічної документації, яка необхідна для приватизації земельної ділянки. ПП «АбрисАзов» виготовило документацію, в якій зазначені межі земельної ділянки відповідно до генплану, висновку спеціаліста ПП «Абріс-Азов», судово-будівельної експертизи, а також висновку інституту «Запоріжградпроект» щодо поперечного профілю АДРЕСА_1. За таких обставин, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 06.10.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 відповідачем 1 за третьою особою ОСОБА_2 була зареєстрована земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1).

Вважаючи дії відповідача 1 по реєстрації земельної ділянки за третьою особою ОСОБА_2 протиправними, позивачі звернулися до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

За приписами ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Луначарської сільської ради народних депутатів від 17.08.1995 № 83 земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 передана в приватну власність гр. ОСОБА_6

Отже, право власності на земельну ділянку виникло у гр. ОСОБА_6 з дня прийняття рішення ради про передачу їй безоплатно у власність земельної ділянки, оскільки таке рішення приймалось до 2002 року, тобто до набрання чинності Земельного кодексу України (в редакції 2001 року).

Відповідно до абз. 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Рішенням сесії Луначарської сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку» від 11.03.2010 № 01 надано дозвіл гр. ОСОБА_7 (ОСОБА_2 - спадкоємцю ОСОБА_6.) на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

За приписами ст. 22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

Судом встановлено, що на виконання рішення Луначарської сільської ради від 11.03.2010 № 01 між гр. ОСОБА_8 та землевпорядною організацією ПП «Азимут Квадро» було укладено договір на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Судом встановлено, що ПП «Азимут Квадро» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Законом України «Про Державний земельний кадастр» встановлено правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно ч. 1, 4, 7, 9 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор:

здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:

текст документів має бути написаний розбірливо;

документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

документи мають відповідати законодавству.

Згідно ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2013 державним кадастровим реєстратором ОСОБА_9 за третьою особою ОСОБА_2 була зареєстрована земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1. Державна реєстрація була здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що була розроблена ПП «Азимут квадро».

Стосовно правомірності здійснення державним кадастровим реєстратором реєстрації зазначеної земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.

Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками встановлено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 (далі - Інструкція №376).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції №376 встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За приписами п. 2.3 Інструкції №376 комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Згідно вимог п. 2.8 Інструкції №376 технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт;

технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1);

копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи;

копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності);

матеріали польових топографо-геодезичних робіт;

план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки;

перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути;

у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2).

Отже, згідно вимог зазначеної Інструкції обов'язковою складовою технічної документації є план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки (кадастровий план), на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок.

Згідно ч. 1, 2 ст. 198 Земельного кодексу України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає:

а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки;

б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами;

в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості;

г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі;

ґ) виготовлення кадастрового плану.

Таким чином, складовою частиною кадастрової зйомки є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Суд зазначає, в процесі розроблення технічної документації, в рамках здійснення кадастрової зйомки земельної ділянки, ліцензованою землевпорядною організацією складається Акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, який в подальшому надається замовнику для погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками (землекористувачами).

Судом встановлено, що власником суміжних земельних ділянок є Луначарська сільська рада, а користувачами є гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки вони не оформили право власності на земельні ділянки.

З наявного в матеріалах справи листа Луначарської сільської ради від 20.03.2014 вбачається, що Акт про погодження зовнішніх меж земельної ділянки не містить підписів суміжних власників (земелекористувачів).

Також, листом від 18.08.2015 Луначарська сільська рада повідомила, що вона, як власник суміжних земельних ділянок, не погоджувала межі зареєстрованої спірної земельної ділянки, а отже технічна документація, на підставі якої зареєстрована земельна ділянка, не відповідає вимогам норм законодавства.

Крім того, 23.04.2014 відбулось засідання постійної комісії з питань АПК, земельних відносин та раціонального використання природних ресурсів.

З наданого листа Луначарської сільської ради від 30.04.2014 вбачається, що Рішенням комісії на розгляд сесії Луначарської сільської ради питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 не виноситься на розгляд чергової сесії. Керуючись Земельним кодексом України та ст. 50, 55 Закону України «Про землеустрій», комісія вирішила, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, копію якої було надано комісії виконана із порушенням вимог чинного законодавства, а саме: відсутні копії сертифікату виконавця на проведення землевпорядних робіт; відсутні копії ліцензії ПП «Азимут Квадро»; відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, яке розміщено на земельній ділянці.

Отже, постійною комісією з питань АПК було встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі була виконана ПП «Азимут Квадро» із порушенням вимог чинного законодавства.

З інформації від 25.09.2015, наданої Луначарською сільською радою на адвокатський запит, судом встановлено, що 13.03.2014 гр. ОСОБА_2 зверталася до сільської ради із заявою щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, але вказане питання на розгляд сесії не виносилося, оскільки подана документація не відповідала вимогам чинного законодавства.

Крім того, на розгляд сесії Луначарської сільської ради неодноразово виносився проект рішення щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та станом на сьогоднішній день технічна документація на вказану земельну ділянку не затверджена.

Судом встановлено, що 26.05.2015 гр. ОСОБА_2 зверталася до сільської ради із заявою щодо затвердження технічної документації, яка була розглянута на другому пленарному засіданні сорок шостої сесії Луначарської сільської ради та прийняте рішення № 08.

Рішенням Луначарської сільської ради від 12.06.2015 №08 гр. ОСОБА_7 (ОСОБА_2.) було відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), у зв'язку з відкритою судовою справою К/800/6893/14 в ВАС України та рекомендації постійної комісії з питань АПК.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_4 вчинялися дії направленні на оформлення у власність суміжної з земельною ділянкою ОСОБА_2 земельної ділянки, якою він користується.

Суд зазначає, що Рішенням №РВ-014 від 30.07.2014 державним кадастровим реєстратором було відмовлено ОСОБА_4 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка, якою користується ОСОБА_4 перетинається із земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1, що була зареєстрована за ОСОБА_2 Площа співпадає на 3,8992%.

Із зазначеного вбачається, що державним кадастровим реєстратором було зареєстровано за ОСОБА_2 земельну ділянку по АДРЕСА_1, яка накладається на суміжну земельну ділянку, якою користується позивач ОСОБА_4

Як вже зазначалося, згідно вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор перевіряє відповідність поданих документів, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, вимогам законодавства.

З матеріалів справи судом встановлено, що складена ПП «Азимут Квадро» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не відповідає вимогам законодавства України, а отже в порушення Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор при прийнятті рішення про реєстрацію за ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 не перевірив відповідність зазначеної документації законодавству України.

Суд завертає увагу, що згідно Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подається оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки.

У суду відсутні відомості щодо факту надання державному кадастровому реєстратору, під час реєстрації зазначеної земельної ділянки, оригіналу технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Доказів на підтвердження зазначеного факту сторони до суду не надали.

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявний лист Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 17.04.2014, відповідно до якого за інформацією наданою Управлінням Держкомзему в Бердянському районі, документація із землеустрою на вказану земельну ділянку в місцевому фонді управління Держземагенства у Бердянському районі відсутня.

Також, згідно листа Держземагенства у Бердянському районі від 28.01.2015 розробником документації було ПП «Азимут Квадро», станом на теперішній час технічна документація до архіву управління розробником документації не передавалась.

З інформації від 25.09.2015, наданої Луначарською сільською радою на адвокатський запит, судом встановлено, що оригінал технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Луначарської сільської ради не надавався, до сільської ради надавалася лише засвідчена копія вказаної документації, яка зберігається в сільській раді.

Крім того, відповідно до клопотання Держземагенства у Бердянському районі від 15.09.2105, згідно даних Національної кадастрової системи земельна ділянка по АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній власності. Другий примірник технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виконавцем у встановленому порядку не передавався, тобто в місцевому фонді документації із землеустрою він відсутній.

Згідно Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є невідповідність поданих документів вимогам законодавства, а також знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Отже, керуючись зазначеною нормою, державний реєстратор мав відмовити гр. ОСОБА_2 у державній реєстрації земельної ділянки по АДРЕСА_1.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що дії Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області по реєстрації у Поземельній книзі Державного земельного кадастру земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої по АДРЕСА_1 є протиправними, а отже реєстрація зазначеної земельної ділянки у Поземельній книзі Державного земельного кадастру має бути скасована.

За приписами ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Судом встановлено, що станом на дату судового розгляду речове право на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 не зареєстровано. Відтак, в силу вимог зазначеної норми державна реєстрація цієї земельної ділянки повинна бути скасована відповідачем 1 самостійно. Тому, з урахуванням попереднього висновку, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачів у частині скасування судом такої державної реєстрації.

З урахуванням вище викладеного, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача, а саме в наведеній вище частині.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, треті особи - Луначарська сільська рада Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та скасування реєстрації земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області по реєстрації у Поземельній книзі Державного земельного кадастру земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої по АДРЕСА_1.

Зобов'язати Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області скасувати у Поземельній книзі Державного земельного кадастру реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої по АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль