Справа № 807/7/13-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Справа № 876/10080/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області Державної податкової служби на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення частково,

в с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_1 09.01.2013 року звернулася в суд з адміністративним позовом до ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 грудня 2012 року №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 11666,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді від 28 грудня 2012 року № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних фінансових санкцій у сумі 11666,00 грн. частково в частині суми 11665,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської області ДПС оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що проведеною перевіркою магазину "Глобус", де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1, виявлено наявність товару (тютюнових виробів загальною вартістю 5832,50 грн.), який не був облікований у встановленому законом порядку. Згідно накладної №000105828 від 11.12.2012 товар був відвантажений 11 грудня 2012 року. Перевірка була проведена 12 грудня 2012 року. Пояснення ФОП ОСОБА_1, що товар був отриманий в обідню перерву 12 грудня 2012 року не мають жодного документального підтвердження.

Апелянт зазначає, що тютюнові вироби були виставлені в приміщенні, в якому і проходить реалізація продукції на видному місці біля прилавку, тому перевіряючі зробили висновок про створення умов і можливостей продавцем здійснювати продаж не облікованого товару.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41 та 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ДПА у Закарпатській області 12.12.2012 року було проведено перевірку господарської одиниці магазину "Глобус" суб'єкта господарської діяльності фізичної особи ОСОБА_1 та встановлено наявність товару (тютюнових виробів), які не було обліковано у встановленому порядку, загальною вартістю за цінами реалізації 5832,50 грн., чим порушено вимоги п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (акт ДПА у Закарпатській області від 12 грудня 2012 року № 009362, а.с.7).

28 грудня 2012 року ДПІ у м. Ужгороді прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 (а.с.6), яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 11666,00 грн.

В адміністративному порядку податкове повідомлення рішення ДПІ у м. Ужгороді від 28.12.2012 року за № НОМЕР_1 не оскаржено.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що якщо відсутній факт реалізації не облікованого товару, то відсутні підстави для застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Колегія суддів погоджується з таким висновком, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія Закону поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно з пунктами 1, 2, 5 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: - проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; - видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; -у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити, розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки із додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України.

Статтею 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти. Встановлення норм щодо застосування або незастосування реєстраторів розрахункових операцій в інших законах не допускається.

Згідно зі ст. 6 цього Закону, облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту цієї статті випливає, що відповідальність за цією статтею наступає лише у випадку реалізації не облікованого товару.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що за відсутності встановленого перевіркою факту реалізації не облікованого товару, санкція вищевказаної статті не може бути застосована.

Посилання апелянта на те, що тютюнові вироби були виставлені в приміщенні, в якому проходить реалізація продукції на видному місці біля прилавку, у звязку з чим продавець створив умови і мав можливість здійснювати продаж не облікованого товару, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки такі твердження є виключно припущенням, яке не підтверджується документально ні матеріалами перевірки, ні жодними іншими доказами.

Крім того, допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3підтвердили поставку 12 грудня 2012 року товару (тютюнові вироби) фірмою постачальником перед проведенням перевірки і товар не був облікований у зв'язку з відсутністю на час його завозу ФОП ОСОБА_1 чи бухгалтера ОСОБА_3

За наведених обставин та враховуючи відсутність встановленого факту реалізації не облікованого товару колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутні підстави для застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тобто відповідачем неправомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 11665,00 грн за порушення позивачем п. 12 ст. 3 цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги, оскільки відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності прийнятого рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 11665,00 грн. та не надано суду достатні та беззаперечні докази в обгрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч. 1 п. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі №807/7/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_4