Справа № 805/3497/15-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 р. Справа № 805/3497/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алябєва І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Володарський сортонасінницький завод» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2,

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області (далі Управління ПФ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Володарський сортонасінницький завод» (далі - Товариство) про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за період з червня по липень 2015 року у розмірі 1 583,12 гривень.

Зазначали, що Товариство зареєстровано в органах Пенсійного фонду України як платник страхових внесків та відповідно до закону зобовязане до 25-го числа кожного місяця відшкодовувати Управлінню ПФ місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Проте, в строки, визначені законодавством, Товариство не сплатило відповідну суму, в наслідок чого останнє має заборгованість.

Посилаючись на пункт 2 прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) просили: стягнути з Товариства заборгованість у розмірі 1 583,12 гривень.

Відповідач проти позову заперечив про що надав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Обґрунтував заперечення тим, що Закон України від 26 червня 1997 року № 400/97 «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» не приведений до відповідності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Так, відповідач вказує, що відповідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відображений порядок покриття витрат на виплату і доставку вищезазначених пенсій. Зокрема, Виплата пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в - е" і "ж статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 01 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До вводу пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку вищезазначених пенсій, діючий до вступу в силу цього Закону.

Також зауважив, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень зазначеного Закону окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, але не раніше ніж за 5 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього закону, в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, то працівник ОСОБА_1 вийшов на пенсію на пільгових умовах згідно статті 13 (в) Закону України «Про пенсійне забезпечення», як «тракторист-машиніст» безпосередньо зайняті на виробництві сільськогосподарської продукції в сільськогосподарському підприємстві». Атестації інших робочих місць в залежності від умов праці на підприємстві не проводилася. Отже підстави для стягнення з відповідача грошових коштів на користь Управління ПФ - відсутні.

Представник позивача до судового засідання не зявився, через канцелярію суду надійшла заява про підтримання позовних вимог, у якій позивач просив розглянути справу за відсутності його представників.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через відділ діловодства суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до статті 35 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України передбачено, що повістка вручається під розписку. Оскільки в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про вручення сторонам судових повісток, суд вжив всіх заходів щодо повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін відповідно до положень частини шостої статті 128 КАС України на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Товариство зареєстроване як юридична особа, , є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 400/97).

Як вбачається з матеріалів справи працівникам Товариства призначені та виплачувались Управлінням ПФ пільгові пенсії на підставі пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788).

В період з червня по липень 2015 року Управлінням ПФ на адресу Товариства були направлені розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, які отримані відповідачем.

Станом на час розгляду справи Товариство не сплатило визначеної Управлінням ПФ суми, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 1 583,12 гривень.

Наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

За змістом пунктів «б»-«з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII окремі категорії працівників мають право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 2 прикінцевих положень Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Такий порядок встановлений Законом № 400/97.

Згідно зі статтею 1 Закону № 400/97 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 4 пункту 2 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 4 Закону № 400/97 визначає, що на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6 Постанови правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (далі - Інструкція) розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підпунктом 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, сума заборгованості Товариства з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з червня по липень 2015 року становить 1 583,12 гривень.

З огляду на викладені обставини, а також враховуючи те, що підприємством фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788 в установленому законом порядку не відшкодовані, вони підлягають стягненню з відповідача, а позов Управління ПФ задоволенню.

Доводи заперечень не спростовують наведеного висновку, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Володарський сортонасінницький завод»» (код за , адреса: Донецька область, смт. Володарське, вул. Пушкіна, буд. 140) на користь Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області () суму заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за період з червня по липень 2015 року у сумі 1 583 (одна тисяча пятсот вісімдесят три) гривні 12 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.