Справа № 820/9624/13-а
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 жовтня 2015 р. № 820/9624/13-а

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка А.В.,

при секретарі Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства Алкорм до державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне підприємство "Алкорм", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.09.2013 р. по збільшенню суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у сумі 242523,00 грн. (за основним платежем-236898,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями-5625,00 грн.).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року у справі № 820/9624/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2013 року, позов було задоволено та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 12.09.2013 року № НОМЕР_1.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2015 р. постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2013 року у справі №820/9624/13-а в частині задоволення позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 12.09.2013 року № в частині суми грошового зобовязання за платежем податок на прибуток у розмірі 214398, 00 грн. за основним платежем було скасувано та в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що викладені у акті перевірки твердження відповідача щодо порушення приватним підприємством Алкорм п.5.1 п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5, Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 Податкового кодексу України є помилковим, оскільки базується лише на припущеннях та невірних висновках, що суперечить ч.3 ст.2 КАС України, акт перевірки не містить належних та допустимих доказів вчинення платником податків порушення Закону України Про оподаткування прибутку підприємств та Податкового кодексу України при справлянні податку на прибуток. Позивач вважає, що відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб що передбачені Конституцією та законами України, що призвело до звуженню змісту та змісту існуючих прав та свобод та суперечить вимогам Основного Закону України.

Таким чином, на думку позивача, висновки які викладені у акті перевірки, були зроблені з перевищенням повноважень податкового органу, а винесене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що винесене податкове повідомлення-рішення повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Матеріали справи свідчать, що позивач приватне підприємство зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в у Київському районі м. Харкова Головного Управління ДФС у Харківській області з 22.09.1994 р. за №1604/1793.

Матеріалами справи підтверджено, що працівниками відповідача була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2010 року по 31.12.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 року по 31.12.2012 року.

У висновках акту перевірки в діяльності позивача встановлено , зокрема, порушення п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період, що перевірявся, у сумі 236898, 00 грн., у тому числі: за 2 квартал 2010 року у сумі 22500,00 грн., за 4 квартал 2011 року у сумі 214398,00 грн.

За результатами перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.09.2013 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 214398,00 грн.

Фактичною підставою для відображення порушень законодавства став висновок перевіряючих про те, що ПП Алкорм безоплатно отримало від підприємства Глобал Технолоджи товари, оскільки не було прийнято до уваги векселя, якими розрахувався позивач з постачальником, мотивуючи це відсутністю доказів придбання векселів.

Суд не погоджується з даним твердженням податкового органу оскільки, як встановлено з матеріалів справи, підприємство Глобал Технолоджи (Продавець) уклало договір купівлі-продажу товарів (прокату кольорового металу) №ГА-04/01 від 04.01.11р. з ЧП Алкорм (Покупець).

На виконання вимог договору підприємство Глобал Технолоджи поставило позивачу прокат кольорового металу (пруток, плита, труба мідна, заготовка бронзова, латунь ливарна шестигранник та інше) відповідно до видаткових накладних №Г-03883 від 26.12.11р., №Г-03893 від 21.12.11р., №Г-03898 від 23.12.11р., №Г-03834 від 19.12.11р., №Г-03727 від 02.12.11р., №Г-03897 від 01.12.11р., №Г-03752 від 05.12.11р., №Г-03892 від 06.12.11р., №Г-03894 від 09.12.11р., №Г-03785 від 12.12.11р.; №Г-03688 від 23.11.11р., №Г-03619 від 21.11.11р., №Г-03674 від 17.11.11р., №Г-03726 від 16.11.11р., №Г-03597 від 14.11.11р., №Г-03672 від 10.11.11р., №Г-03498 від 07.11.11р., №Г-03499 від 02.11.11р., №Г-03414 від 01.11.11р.; №Г-03211 від 03.10.11р., №Г-03431 від 04.10.11р., №Г-03339 від 17.10.11р., №Г-03432 від 17.10.11р., №Г-03340 від 24.10.11р., №Г-03433 від 24.10.11р., №Г-03434 від 27.10.11р. ; №Г-03149-1 від 26.09.11р., №Г-03091 від 26.09.11р., №Г-03037-1 від 19.09.11р., №Г-03071 від 19.09.11р., №Г-02998-1 від 12.09.11р., №Г-02992 від 12.09.11р., №Г-02991 від 02.09.11р.

Також поставником були виписані наступні податкові накладні: №214 від 26.12.11р., №206 від 23.12.11р., №187 від 21.12.11р., №163 від 19.12.11р., №102 від 12.12.11р., №86 від 09.12.11р., №54 від 06.12.11р., №40 від 05.12.11р., №10 від 01.12.11р., №8 від 01.12.11р.; №217 від 23.11.11р., №188 від 21.11.11р., №165 від 17.11.11р., №146 від 16.11.11р., №111 від 14.11.11р., №90 від 10.11.11р., №60 від 07.11.11р., №17 від 02.11.11р., №2 від 01.11.11р.; №11від 03.10.11р., №29 від 04.10.11р., №156 від 17.10.11р., №157 від 17.10.11р., №211 від 24.10.11р., №218 від 24.10.11р., №266 від 27.10.11р.; №207 від 26.09.11р., №199 від 26.09.11р., №141 від 19.09.11р., №140 від 19.09.11р., №76 від 12.09.11р., №75 від 12.09.11р., №23 від 02.09.11р..

ПП Алкорм за поставлений товар було проведено розрахунок простими векселями на загальну суму 932167,06грн.: вексель АА №2238940 від 26.12.11р. на суму 300000грн.; вексель АА №2238941 від 26.12.11р. на суму 332167,06грн.; вексель АА №2238942 від 26.12.11р. на суму 300000грн.

Термін предявлення векселів до сплати до 26 грудня 2025 року.

Передача векселів оформлена актом прийому-передачі векселів від 26.12.11р.

Факт видачі векселів в рахунок кредиторської заборгованості був відображений по бухгалтерській проводці по рахункам 63 та 621.

Як зазначає представник позивача, підприємство самостійно виписало (емітувало) векселя підприємству Глобал Технолоджи, а не отримало їх від іншого підприємства, відповідно будь яких доказів придбання зазначених векселів від інших підприємств не має.

Доказом виписки векселів ПП Алкорм є їх реєстрація в Реєстрі виданих векселів.

У подальшому отриманий ПП Алкорм товар (прокат кольорового металу: заготовки, прутки, алюміній) від Глобал Технолоджи ХОО ВОІ СОІУ по договору купівлі-продажу товарів (прокату кольорового металу) №ГА-04/01 від 04.01.11року був реалізований покупцям, що підтверджується видатковими накладними, податковими накладними на , довіреностями отримання ТМЦ та виписками з банківського рахунку позивача, які свідчать про сплату за проданий товар.

Отримані товари від контрагента позивач відображав по бухгалтерському обліку за вересень-грудень 2011року по рахунку 631: контрагент Глобал Технолоджи ХОО ВОІ СОІУ.

Сума вартості отриманого товару від Глобал Технолоджи в розмірі 932167,06грн. була віднесена до складу валових витрат у періодах вересень-грудень 2011 р., одразу після отримання товарів (по першої події) та була задекларована в податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств за 2-3 квартали 2011 року та за 2-4 квартали 2011 року у складі валових витрат (витрати операційної діяльності, у тому числі собівартість придбаних та реалізованих товарів, рядок 05.1).

Суд зазначає, що згідно з ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються з витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп.138.1.1. п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться:

На підставі п.138.2. ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно п. 138.4. ст. 138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

На підставі п. 138.5. ст138 ПК України, інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Датою здійснення витрат, нарахованих платником податку у вигляді сум податків та зборів, вважається останній день звітного податкового періоду, за який проводиться нарахування податкового зобов'язання з податку та збору.

Таким чином, до витрат включається собівартість реалізованих товарів, на підставі первинних документів, у періоді коли вони були здійснені згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Як свідчать матеріали справи, ПП Алкорм факт видачі векселів в рахунок кредиторської заборгованості відобразив по бухгалтерському обліку по рахункам 63 та 621. Отримані товари від контрагента позивач відображав по бухгалтерському обліку за вересень-грудень 2011року по рахунку 631: контрагент Глобал Технолоджи ХОО ВОІ СОІУ.

Сума вартості отриманого товару від Глобал Технолоджи в розмірі 932167,06грн. була віднесена до складу валових витрат у періодах вересень-грудень 2011 р. та була задекларована в податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств за 2-3 квартали 2011 р. та за 2-4 квартали 2011 р. у складі валових витрат (витрати операційної діяльності, у тому числі собівартість придбаних та реалізованих товарів, рядок 05.1).

Вказані дії свідчать про правомірність віднесення до складу валових витрат вартості придбаного товару у Глобал Технолоджи ХОО ВОІ СОІУ.

Таким чином, проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, дослідивши надані до справи матеріали, суд приходить до висновку про неправомірне винесення вищевказаного податкового повідомлення рішення.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 КАС України , суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства Алкорм до державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 12.09.2013 року № в частині суми грошового зобовязання за платежем податок на прибуток у розмірі 214398, 00 грн. за основним платежем.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 29 жовтня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко