Справа № 816/3993/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3993/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

представників позивача - Борсук Р.І., Пікуля В.І.,

представника відповідача - Леонової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця" до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2015 року (згідно поштового штемпеля) Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця" /далі по тексту - позивач, ТОВ "Агрофірма "Аршиця"/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Новосанжарського відділення Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області /далі по тексту - відповідач, Полтавська ОДПІ/ про скасування податкового повідомлення-рішення від 03.07.2015 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем неправомірно збільшено йому суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку, оскільки розмір орендної плати встановлено договором оренди землі від 01.08.2011. Крім того, посилається на помилковість висновків перевірки ТОВ "Агрофірма "Аршиця", якою встановлено порушення позивачем постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 №1185 "Про внесення змін до Методики нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів", оскільки земельна ділянка відноситься до несільськогосподарських угідь, а тому коефіцієнт 1,756, який передбачений вказаною постановою, не застосовувався.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні 23.09.2015 усною ухвалою суду Новосанжарське відділення Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області замінено належним відповідачем - Полтавською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області.

Представник відповідача проти позову заперечувала, надавши письмові заперечення на нього, в якому зазначала, що ТОВ "Агрофірма "Аршиця" при поданні податкових декларацій з плати за землю, не застосовано коефіцієнт індексації 1,756 до нормативно грошової оцінки орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 № 1185 "Про внесення змін до Методики нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів", у зв'язку з чим просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця" (ідентифікаційний код юридичної особи 34572475) зареєстроване в якості юридичної особи 25.12.2006, номер запису в ЄДР 1 000370.

15.06.2015 контролюючим органом проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Агрофірма "Аршиця" по питанню щодо застосування коефіцієнта індексації нормативно грошової оцінки по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, визначених підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, за період 2013 рік, 2014 рік, 2015 рік, яка оформлена актом № 124/1501-34572475 від 15.06.2015.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення -рішення від 03.07.2015 № , яким ТОВ "Агрофірма "Аршиця" збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 17885,26 грн (14308,21 грн - за основним платежем, 3577,05 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями) в зв'язку з допущеним порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 № 1185 "Про внесення змін до Методики нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів".

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду за даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірному податковому повідомленню - рішенню, суд виходить з наступного.

Перевіркою встановлено та підтверджено в ході розгляду справи подання позивачем до контролюючого органу податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності/) за 2013, 2014, 2015 роки (а.с. 36-47).

Відповідач дійшов висновку про безпідставне незастосуванням позивачем коефіцієнту індексації 1,756 до нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 8,91 га по Малоперещепинській сільській раді у 2013, 2014, 2015 роках відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 № 1185 "Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів", що призвело до заниження податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за вказаний період в розмірі 14308,21 грн.

Суд не погоджується з даною позицією відповідача з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 19 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III /далі по тексту - ЗК України/ землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною 2 статті 22 ЗК України регламентовано, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Судом встановлено, що 01.08.2011 між Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області (Орендодавець) та ТОВ "Агрофірма "Аршиця" (Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надав Орендарю в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться під господарськими будівлями і дворами на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з кадастровим номером :00:004:1001.

Об'єктом оренди, як визначено в пункті 2 договору, є земельна ділянка загальною площею 8,91 га, у тому числі 8,91 га несільськогосподарські угіддя - господарські будівлі та двори, що знаходяться за межами населених пунктів на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна - будівлі (пункт 3 договору). Розмір орендної плати встановлено в розмірі 650,72 грн за один гектар в рік, яка становить 5797,92 грн за рік.

Отже, договором передбачено, що в оренду передаються саме несільськогосподарські угіддя- господарські будівлі та двори.

Контролюючий орган при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 03.07.2015 № посилався на порушення позивачем постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 №1185 "Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів" /далі по тексту - постанова КМУ №1185/, якою пункт 5 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213, доповнено абзацом наступного змісту:

"Для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 р. (з урахуванням індексації), застосовується коефіцієнт 1,756".

Тобто постановою КМУ № 1185 чітко визначено землі, а саме ріллю, до показників нормативної грошової оцінки яких потрібно застосовувати коефіцієнт 1,756.

Як слідує з технічної документації із землеустрою щодо складання документів про передачу земельної ділянки ТОВ "Агрофірма "Аршиця" на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області загальною площею 8,91 га, остання належить до несільськогосподарських угідь, а саме, є землями під господарськими будівлями і дворами, а не ріллею, як вважав контролюючий орган при винесенні податкового повідомлення - рішення (а.с. 60-70).

Отже, відповідачем зроблено хибні висновки про порушення позивачем вимог постанови КМУ №1185 та безпідставно збільшено ТОВ "Агрофірма "Аршиця" суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 14308,21 грн та застосовані штрафні санкції в розмірі 3577,05 грн.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення від 03.07.2015 №, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Агрофірма "Аришиця" в частині його скасування.

Зважаючи на те, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог про скасування податкового повідомлення - рішення від 03.07.2015 № та визнати його протиправним і скасувати.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (у редакції, чинній на час звернення ТОВ "Агрофірма "Аршиця" до суду з даним адміністративним позовом) визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру в даному випадку складає 1827,00 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. 10 % розміру ставки судового збору складає 182,70 грн.

Згідно з квитанцією №27 від 19.08.2015 позивачем при зверненні до суду за позовні вимоги майнового характеру сплачено судовий збір у більшому розмірі, а саме, 487,20 грн. /а.с. 3/.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на дату прийняття судового рішення) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У матеріалах справи відсутня заява ТОВ "Агрофірма "Аршиця" про повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку із задоволенням адміністративного позову, за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на користь ТОВ "Агрофірма "Аршиця" підлягає стягненню судовий збір у розмірі 182,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 03.07.2015 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39756650) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця" (ідентифікаційний код 34572475) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 (сімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 26 жовтня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава