Справа № 607/11801/15-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року Справа № 876/8841/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2015 року у справі №607/11801/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

07.07.2015р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі (далі - Управління), просила, з врахуванням поданого уточнення, визнати протиправною бездіяльність Управління про зобовязання вчинити дії та зобовязати здійснити перерахунок пенсії згідно законодавства з 07.01.2015р.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2015р. позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2015р. та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, тому не враховуються до заробітної плати, з якою обчислюється розмір пенсії державного службовця. З 17.04.2007р. позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати, згідно з довідками про складові заробітної плати, виданими ГУ ДКС України в Тернопільській області. На час призначення пенсії у поданих позивачем довідках не були зазначені ні індексація заробітної плати, ні матеріальна допомога на оздоровлення, ні матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. 17.06.2015р. позивачка звернулась із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії згідно довідки про складові заробітної плати, в якій були вказані зазначені виплати. Днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Позивачка із заявою про перерахунок пенсії за передбаченою формою не зверталась.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Тернополі та з 17.04.2007р. отримує пенсію державного службовця у розмірі 90 відсотків від посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років, доплати за ранг та надбавки за високі досягнення і премії.

17.06.2015р. позивач звернулася до Управління з заявою про проведення перерахунку пенсії з врахуванням допомоги матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації, додавши довідку ГУ ДКС України в Тернопільській області від 16.06.2015р. про складові заробітної плати (а.с.9, 13-15).

Листом від 24.06.2015р. №189/П-11 Управлінням відмовлено ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації, оскільки згідно з статтею 33 Закону України «Про державну службу» вони не відносяться до інших надбавок та не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця (а.с.11).

Вважаючи відмову у перерахунку пенсії протиправною, ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995р. №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інші заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п.п.2.3.3. п.2.3 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників належить до інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII враховується при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.2 ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII (в редакції чинній на момент звернення про призначення пенсії) перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу призначена у розмірі 90% заробітку.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що при перерахунку пенсії державного службовця має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, внесені зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державному службовцю у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Крім того, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 10 грудня 2013 року (справа 21-420а13).

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту статті 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент звернення про призначення пенсії) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013р. в справі № 21-125а13, від 28.05.2013р. у справі №21-97а13, від 04.03.2014р. у справі № 21-3а14, які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати від 16.06.2015р., виданої ГУ ДКС України у Тернопільській області до складових заробітної плати позивача за період з 01.04.2005р. по 31.03.2007р. включено інші виплати: матеріальна допомога на оздоровлення при виході у щорічну відпустку та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових доходів. На усі виплати, включені у довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.9).

На підставі вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Управління щодо відмови ОСОБА_2 провести перерахунок пенсії, включивши до заробітку для обчислення пенсії матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення та суми індексації заробітної плати є протиправними.

Проте, задовольняючи позовні вимоги з 07.01.2015р. суд першої інстанції не врахував, що вказану довідку позивач подав при зверненні до Управління із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії 17.06.2015р., а тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з врахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань підлягають задоволенню з 17.06.2015р. - моменту звернення до Управління з заявою про проведення такого перерахунку та подання відповідної довідки, у задоволенні позовних вимог за період з 07.01.2015р. по 16.06.2015р. слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню з 17.06.2015р. і, з врахуванням позиції ВСУ, викладеної у постанові від 11.12.2012р. (справа №21-393а12), виплати перерахованої позивачу пенсії слід здійснювати і надалі.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, та є підставою постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 36,54 грн. (тридцять шість гривень пятдесят чотири копійки) судового збору.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2015 року у справі №607/11801/15-а скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернопіль щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернопіль провести з 17.06.2015 р. перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_2 на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків від сум нарахованої заробітної плати, з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих виплат та надалі проводити нарахування та виплату пенсії з врахуванням вказаних сум.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_2 36,54 грн. (тридцять шість гривень пятдесят чотири копійки) судового збору

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_1

Повний текст Постанови виготовлено 27.10.2015р.