Справа № 814/3108/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2015 р. Справа № 814/3108/15
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 1727,14 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 1727,14 грн. Відповідно до вимог ч.3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем надіслано відповідачу копію позовної заяви та доданих до неї документів. Згідно з п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України судом 08.09.2015 року винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по справі, яку направлено відповідачу для надання заперечення по справі або заяви про визнання позову. Судова кореспонденція була надіслана відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, але була повернута до суду з поштовою відміткою від 21.09.2015 року: "за закінченням терміну зберігання". Згідно ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, вважається, що воно вручене належним чином. Таким чином, відповідач був належним чином сповіщений про розгляд справи, але на час розгляду справи відповідачем не подано до суду заперечення проти позову та документів на їх підтвердження чи заяви про визнання позову. Дослідивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно приписів пункту 1 "Положення про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України.

Згідно до покладених на нього завдань, управління контролює надходження страхових внесків та інших платежів до фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Принципи, основи та механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначені в Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. №1058-IV.

Згідно з ст.58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 р. № 1058-IV, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З 01.01.2011 року набрав чинності Закон України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування'' від 08.07.2010 року №2464-УІ (далі - Закон №2464).

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464 встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, га відповідних штрафних санкцій, за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за 2010 рік провадиться за нормами Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 (далі - Закон №1058) який діяв до набрання чинності Закону №2464.

Відповідно до п.3 ст.11 Закону №1058 особами, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню визначені фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Пунктом 5 ст. 14 Закону №1058 застраховані особи, зазначені в п.3 і 4 ст.11 та ч.1 ст.12 цього Закону с страхувальниками, а згідно з ч.І ст. 15 Закону №1058 - платниками страхових внесків.

Відповідно до пп.4 п.8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 (зі змінами внесеними Законом №2464 - VI від 08.07.2010 року) суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу.

Згідно зі ст.15 Закону №1058 відповідач є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і повинен своєчасно, в установлені терміни сплачувати обов'язкові платежі до Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.3 ст.20 Закону №1058 обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують сумою заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валовою доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законодавством, у разі: ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків; неведення страхувальником бухгалтерського обліку чи відсутності в нього відповідних первинних документів; якщо сума страхових внесків, нарахована страхувальником, не підтверджується документами. Обчислення територіальними органами Пенсійного фонду сум страхових внесків за минулі періоди провадиться виходячи з розміру страхового внеску, що діяв на день нарахування виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Відповідно до п.12 ст.20 Закону №1058. страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Згідно з п.2 ч.9 ст.106 Закону (в редакції, яка діяла на час виникнення заборгованості) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу. Частиною 13 передбачено, що про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених ч. 9 і 10 цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій. Суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва за несвоєчасну сплату страхових внесків було прийняте рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені від 12.08.2014 року №244, яким до відповідача застосовано фінансові санкції у виді штрафу у сумі 60,70 грн. та нарахована пеня за період з 20.05.2008 року до 05.08.2014 року на суму 1666,44 грн., яке було направлено на адресу відповідача, але повернуто на адресу позивача із поштовою відміткою від 13.09.2014 року :"за місцем обслуговування" . Станом на час розгляду справи, заборгованість відповідача зі сплати фінансових санкцій та пені у сумі 1727,14 грн. з яких : фінансові санкції - 60,70 грн. та пеня - 1666,44 грн., сплачена не була, відповідачем до суду доказів, щодо сплати даної заборгованості надано не було, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявнаявність у відповідача заборгованості у розмірі 1727,14 грн. Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в м. Ленінському районі м. Миколаєва підлягають задоволенню. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору (в редакції Закону України "Про судовий збір" чинній на момент звернення до суду), згідно з ч.4 ст.94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають. ПОСТАНОВИВ : ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 1727,14 грн. - задовольнити. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва суму заборгованості у розмірі 1727,14 грн. (одна тисяча сімсот двадцять сім гривень чотирнадцять копійок). Постанова підлягає негайному виконанню. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Одеського апеляційного адміністративного суду. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва