Справа № 2а/0370/257/12
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Справа № 2а/0370/257/12

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Веремчуку В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" Гейзера С.А.,

представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації", Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Михальчук Людмила Володимирівна, про скасування державної реєстрації права власності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 лютого 2012 року звернувся з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" (БТІ), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 і приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Михальчук Людмила Володимирівна, про скасування державної реєстрації права власності та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2015 року ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року та постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року вказану справу було прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Як другого відповідача у справі ухвалою суду від 05 жовтня 2015 року за клопотанням представника позивача залучено Реєстраційну службу Луцького міського управління юстиції Волинської області (Реєстраційна служба).

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

Позивачеві на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2004 року.

30 вересня 2010 року між позивачем (Позичальник) і ОСОБА_5 (Позикодавець) укладений договір позики 280 000 грн., що було еквівалентом 35 000 доларів США. Цю суму позивач зобов'язався повернути Позикодавцю до 30 вересня 2011 року з нарахованими 4,5 % в місяць. При цьому щомісячні відсотки в розмірі 12 600 грн. мали сплачуватися Позичальником в період з 26 по 30 число кожного місяця. Отримання щомісячних відсотків підтверджується розпискою Позикодавця Позичальнику. У разі несплати нарахованих щомісячних відсотків протягом двох місяців Позикодавець мав право стягнути з Позичальника суму несплачених вчасно нарахованих відсотків та штраф у сумі 100 % від суми заборгованості по процентах та звернутися до суду про повернення основної суми боргу, заборгованості по процентах, сплати штрафу та дострокового розірвання договору. Крім того, у разі неповернення суми позики до 30 вересня 2011 року Позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Договір посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Михальчук Людмилою Володимирівною.

В той же день 30 вересня 2010 року між позивачем (Іпотекодавець) і ОСОБА_5 (Іпотекодержатель) укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Михальчук Л.В., за яким Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1 як забезпечення виконання зобов'язання щодо повернення грошей, переданих за договором позики від 30 вересня 2010 року, на суму 280 000 грн. зі сплатою щомісячних відсотків в розмірі 4,5 % зі строком повернення 30 вересня 2011 року, а також забезпечення сплати неустойки (штрафу) за основним зобов'язанням, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі.

30 жовтня 2010 року позивачем сплачено ОСОБА_5 1 600 доларів США, що можуть підтвердити свідки, оскільки розписки Позикодавець не надала.

20 травня 2011 року позивачем сплачено ОСОБА_5 240 000 грн. (30 000 доларів США), що підтверджується розпискою Позикодавця від 20 травня 2011 року.

07 червня 2011 року зобов'язання позивачем виконане повністю, оскільки Позикодавцю в рахунок погашення боргу передано меблеву фурнітуру вартістю 13 600 доларів США, проте Позикодавець розписки не надала.

Однак, 04 жовтня 2011 року ОСОБА_5 через приватного нотаріуса Михальчук Л.В. направила позивачу заяву про повернення заборгованості за договором позики в тридцятиденний термін з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до пункту 11.3.2 договору іпотеки від 30 вересня 2010 року, а саме: продаж предмета іпотеки будь-якій особі та звернення до суду про стягнення передбаченого пунктом 1 договору іпотеки штрафу у сумі 100% від суми заборгованості по процентах, у разі неповернення суми основного боргу в тридцятиденний термін.

21 листопада 2011 року відповідачем Комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки від 30 вересня 2010 року і 22 листопада 2011 року проведено державну реєстрацію прав.

Про прийняте рішення позивачу стало відомо 08 грудня 2011 року з письмової вимоги ОСОБА_5 про звільнення квартири, до якої були додані: копія витягу про державну реєстрацію прав (права власності на квартиру на підставі договору іпотеки від 30 вересня 2010 року), копія технічного паспорта на квартиру, власником якої є ОСОБА_5, розрахунок суми боргу станом на 21 листопада 2011 року - 39 963 доларів США.

З урахуванням уточнених вимог позивач просив визнати протиправним і скасувати рішення реєстратора Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" від 21 листопада 2011 року (реєстраційний номер 4784033) про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки від 30 вересня 2010 року за ОСОБА_5; зобов'язати Реєстраційну службу Луцького міського управління юстиції Волинської області скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки від 30 вересня 2010 року за ОСОБА_5, проведений 22 листопада 2011 року (реєстраційний номер 4784033); зобов'язати Реєстраційну службу Луцького міського управління юстиції Волинської області відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_5 позивач вважав протиправною з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.7 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (Положення), для здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, реєстратору БТІ, крім документів, передбачених Положенням, необхідно також надати, зокрема: завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, у якій має бути зазначено стислий зміст порушених зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; документ, який підтверджує сплив тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю письмовій вимозі; звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю письмовій вимозі.

Проте, реєстратору БТІ було надано ОСОБА_5 вимогу від 04 жовтня 2011 року, яка містила відомості про продаж предмета іпотеки третім особам, а не про переоформлення права власності на ОСОБА_5; не містила відомостей про попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки; містила неправдиві відомості про непогашення основної суми боргу станом на 04 жовтня 2011 року, проте 20 травня 2011 року було сплачено 240 000 грн. (30 000 доларів США); не містила розміру грошового зобов'язання, яке слід виконати.

Не було подано документа, що підтверджує сплив тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, оскільки повідомлення-розписка про вручення відправлення спецзв'язку не є таким документом.

Замість звіту про оцінку предмета іпотеки ОСОБА_5 був наданий реєстратору БТІ висновок Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Експерт" (ТзОВ "Волинь-Експерт") про вартість об'єкта оцінки, який відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, є лише частиною звіту про оцінку майна.

Отже, реєстратор БТІ відповідно до підпункту 3.5.4 пункту 3.5 Положення повинен був відмовити у проведенні державної реєстрації прав.

В порушення вимог пункту 3.1 Положення реєстратор БТІ не перевірив наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно, а саме виконання договору позики; в порушення вимог підпункту 3.5.6 пункту 3.5 Положення реєстратором БТІ проведено державну реєстрацію права власності на квартиру без проведення технічної інвентаризації об'єкта нерухомості, права щодо якого підлягають державній реєстрації.

Крім того, договором позики не передбачено право звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання грошового зобов'язання. Згідно з підпунктом 11.3.1 пункту 11 договору іпотеки від 30 вересня 2010 року за вибором Іпотекодержателя застосовується один із трьох наведених способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя, в тому числі: згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя - задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_5 було здійснено саме на підставі застереження, зробленого в договорі іпотеки. Однак, Положенням передбачений перелік документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, до якого включено і договори про задоволення вимог іпотекодержателя. Проте, договір між позивачем і ОСОБА_5 про задоволення вимог іпотекодержателя не укладався, а застереження в договорі іпотеки не є підставою для переходу права власності.

В письмових запереченнях проти позову від 14 вересня 2015 року № 1304 (а. с. 64 том 2) відповідач Комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" адміністративний позов заперечив, мотивуючи наступним.

Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно затверджений перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, одним з таких документів є договір іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до пункту 2.7 Положення для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, реєстратору БТІ, крім документів, передбачених Положенням, необхідно також надати: завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, у якій має бути зазначено стислий зміст порушених зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; документ, який підтверджує сплив тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі; звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі; витяг з Державного реєстру іпотек, виданий після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі; витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про наявність/відсутність заборони та/або арешту нерухомого майна, виданий після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі. Наявність накладеної заборони відчуження нерухомого майна при посвідченні договору іпотеки, за яким відбувається перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя, не є підставою для прийняття реєстратором БТІ рішення про відмову в державній реєстрації прав за іпотекодержателем.

Оскільки ОСОБА_5 надано всі документи, передбачені Положенням, реєстратором БТІ правомірно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Михальчук Л.В. 30 вересня 2010 року за реєстровим номером 3968.

Крім того, відповідно до пункту 1.7 Положення державна реєстрація прав проводиться реєстратором БТІ за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, реєстратор якого проводить державну реєстрацію прав на цей об'єкт. Згідно з Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773) технічну інвентаризацію новозбудованих (реконструйованих) та наявних об'єктів виконують за рахунок замовників комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти. Технічна інвентаризація передбачає первинну технічну інвентаризацію об'єктів і поточні інвентаризаційно- оцінювальні роботи для встановлення змін за певний період часу після первинної інвентаризації. З матеріалів інвентаризаційної справи на об' єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 встановлено, що первинну технічну інвентаризацію проведено в жовтні 2004 року, за замовленням ОСОБА_1 у вересні 2010 року проводилась поточна технічна інвентаризація, за замовленням ОСОБА_5 в листопаді 2011 року - поточна технічна інвентаризація. Отже, наявність інвентаризаційної справи на об'єкт нерухомого майна підтверджує факт проведення технічної інвентаризації на момент проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_5

Відповідач Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції Волинської області в клопотанні від 12 жовтня 2015 року № 02-3.3/9533 (а.с. 116 том 2) позов запереречив з наступних мотивів.

Відповідно до пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (Порядок № 1141), державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно із статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності не передбачене вказаним Законом.

Тому вимога позивача про зобов'язання Реєстраційної служби відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

В письмових запереченнях проти позову від 05 жовтня 2015 року (а.с. 92 том 2) представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 адміністративний позов заперечив з наступних підстав.

Під час реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, реєстратором БТІ були дотримані вимоги Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, в тому числі була проведена технічна інвентаризація об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації. Інвентаризаційна справа досліджувалась в судовому засіданні під час першого розгляду справи, її копія приєднана до справи.

Пояснення позивача про повне виконання договору позики і безпідставність звернення стягнення на предмет іпотеки спростовуються судовими рішеннями, що набрали законної сили, в яких дані факти встановлені і доведені, а тому відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Михальчук Л.В. письмових заперечень суду не подала.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 адміністративний позов підтримують з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" Гейзер С.А. в судовому засіданні адміністративний позов заперечує з мотивів, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні адміністративний позов також заперечує з мотивів, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Представник відповідача Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області та третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Михальчук Л.В., належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, при цьому відповідачем і третьою особою подані письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 116, 151).

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Тому, оскільки немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає можливим розгляд і вирішення справи за відсутності представника відповідача Реєстраційної служби і третьої особи Михальчук Л.В.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з' ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 30 вересня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 (Позичальник) і ОСОБА_5 (Позикодавець) укладений договір позики 280 000 грн., що було еквівалентом 35 000 доларів США (а.с. 6 том 1). Цю суму позивач зобов'язався повернути Позикодавцю 30 вересня 2011 року одним платежем з нарахованими 4,5 % в місяць. При цьому щомісячні відсотки в розмірі 12 600 грн. мали сплачуватися Позичальником в період з 26 по 30 число кожного місяця; отримання щомісячних відсотків мало підтверджуватися розпискою Позикодавця Позичальнику. У разі несплати нарахованих щомісячних відсотків протягом двох місяців Позикодавець мав право стягнути з Позичальника суму несплачених вчасно нарахованих відсотків та штраф у сумі 100 % від суми заборгованості по процентах та звернутися до суду про повернення основної суми боргу, заборгованості по процентах, сплати штрафу та дострокового розірвання договору. Крім того, у разі неповернення суми позики до 30 вересня 2011 року Позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Договір посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Михальчук Людмилою Володимирівною.

Крім того, договором позики передбачено, що після виконання Позичальником свого зобов'язання Позикодавець повинен передати йому примірник цього договору. Наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору вважатиметься простроченням виконання Позичальником свого зобов'язання (пункт 6 договору). Сторони домовилися, що документом, який підтверджуватиме прострочення виконання Позичальником зобов'язання та безспірність заборгованості буде письмове нагадування (у вигляді заяви) Позикодавця про суму заборгованості, яка підлягає поверненню, та строк платежу, передане зі зворотним повідомленням Позичальникові у порядку, передбаченому статтею 84 Закону України "Про нотаріат" (пункт 9 договору).

В той же день 30 вересня 2010 року між позивачем (Іпотекодавець) і ОСОБА_5 (Іпотекодержатель) укладений договір іпотеки (а.с. 7-8 том 1), посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Михальчук Л.В., за яким Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1 як забезпечення виконання зобов'язання щодо повернення грошей, переданих за договором позики від 30 вересня 2010 року, на суму 280 000 грн. зі сплатою щомісячних відсотків в розмірі 4,5 % зі строком повернення 30 вересня 2011 року, а також забезпечення сплати неустойки (штрафу) за основним зобов'язанням, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2004 року, посвідченого нотаріально.

Відповідно до умов договору іпотеки звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд Іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору (пункт 10 договору іпотеки). Звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" (пункт 11.3.1 договору іпотеки). При частковому виконанні зобов'язань Іпотекодавцем іпотека зберігається в попередньому обсязі (пункт 13 договору іпотеки).

У зв'язку з посвідченням договору іпотеки приватним нотаріусом Михальчук Л.В. відповідно до статті 73 Закону України "Про нотаріат" накладена заборона відчуження зазначеної в договорі квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, до припинення чи розірвання договору іпотеки, яка зареєстрована в реєстрі за № 3969 (а.с. 8 зворот, 27 том 1).

20 травня 2011 року ОСОБА_1 сплачено ОСОБА_5 240 000 грн. (30 000 доларів США) на виконання договору позики від 30 вересня 2010 року, про що Позикодавцем Позичальнику видана розписка від 20 травня 2011 року (а.с. 9).

04 жовтня 2011 року іпотекодержателем ОСОБА_5 через приватного нотаріуса Михальчук Л.В. надіслано іпотекодавцю - позивачу ОСОБА_1 письмову вимогу про виконання порушеного зобов'язання за договором позики від 30 вересня 2010 року у тридцятиденний строк з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги відповідно до пункту 11.3.2 договору іпотеки від 30 вересня 2010 року (а.с. 15 том 1).

Письмова вимога Іпотекодержателя надіслана нотаріусом Іпотекодавцю 04 жовтня 2011 року і вручена Іпотекодавцю особисто 05 жовтня 2011 року, про що свідчить повідомлення - розписка про вручення відправлення спецзв'язку (а.с. 15-16, 117 том 1).

Позивачем 14 листопада 2011 року подана приватному нотаріусу Михальчук Л.В. заява у відповідь на письмову вимогу ОСОБА_5 від 04 жовтня 2011 року (а.с. 160 том 1), з підтвердженням, що з основної суми позики за договором позики від 30 вересня 2010 року - 280 000 грн. (35 000 доларів США) ним 20 травня 2011 року сплачено ОСОБА_5 240 000 грн. (30 000 доларів США).

22 листопада 2011 року реєстратором Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" за заявою ОСОБА_5 прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності в цілому на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 з присвоєнням реєстраційного номера 4784033 на підставі договору іпотеки від 30 вересня 2010 року та відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (а.с. 119-121 том 1).

08 грудня 2011 року позивачу ОСОБА_1 вручена вимога ОСОБА_5 про звільнення квартири АДРЕСА_1 разом з копіями: витягу про державну реєстрацію прав, технічного паспорта на квартиру та розрахунком заборгованості позивача за договором позики від 30 вересня 2010 року (а.с. 10-14, 65 том 1).

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 11 травня 2012 року, тобто судове рішення набрало законної сили 11 травня 2012 року, у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про виселення, виселено ОСОБА_1, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 із спірної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 206-209, 151 том 2).

Отже, судом встановлено невиконання позивачем ОСОБА_1 основного зобов'язання за договором позики, укладеним з ОСОБА_5 30 вересня 2010 року. Крім наведеного, доказами невиконання позивачем основного зобов'язання є: наявність у позикодавця ОСОБА_5 примірника договору позики, викладеного на нотаріальному бланку, який відповідно до умов договору після виконання позичальником ОСОБА_1 свого зобов'язання має бути переданий позичальнику; наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборони відчуження зазначеної в договорі іпотеки квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_1, накладеної приватним нотаріусом Михальчук Л.В. відповідно до статті 73 Закону України "Про нотаріат" у зв'язку з посвідченням договору іпотеки 30 вересня 2010 року, обтяжувач - ОСОБА_5

Відповідно до частин першої і третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, судом встановлено право іпотекодержателя ОСОБА_5 на звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яке міститься в договорі іпотеки, укладеному між ОСОБА_5 і ОСОБА_1 30 вересня 2010 року на забезпечення виконання основного зобов'язання щодо повернення грошей, переданих за договором позики від 30 вересня 2010 року.

Посилання позивача в обгрунтування позовних вимог про визнання протиправною і скасування державної реєстрації права власності на те, що договором позики не передбачене право звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання грошового зобов'язання і що між позивачем і ОСОБА_5 не укладався договір про задоволення вимог іпотекодержателя , а застереження в договорі іпотеки не є підставою для переходу права власності, не грунтуються на вимогах закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Згідно з частинами другою і третьою статті 15 цього Закону (в редакції від 11 лютого 2010 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин - листопад 2011 року) державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Проте, Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено Кабінетом Міністрів України лише 22 червня 2011 року постановою № 703, яка вступила в дію з 01 січня 2012 року, тобто на час виникнення спірних правовідносин не застосовувалася.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інших законодавчих актів України" державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом здійснюється з 1 січня 2013 року. До передачі повноважень щодо проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно до "Укрдержреєстру" державну реєстрацію прав власності на об'єкти нерухомого майна здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації, які у своїх діях керуються цим Законом та вимогами Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно визначений перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Пунктом 2.7 Положення визначено, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, реєстратору БТІ, крім документів, передбачених Положенням, необхідно також надати:

завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, у якій має бути зазначено стислий зміст порушених зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги;

документ, який підтверджує сплив тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі;

звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі;

витяг з Державного реєстру іпотек, виданий після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі;

витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про наявність/відсутність заборони та/або арешту нерухомого майна, виданий після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі.

Наявність накладеної заборони відчуження нерухомого майна при посвідченні договору іпотеки, за яким відбувається перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя, не є підставою для прийняття реєстратором БТІ рішення про відмову в державній реєстрації прав за іпотекодержателем.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 22 листопада 2011 року для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі договору іпотеки від 30 вересня 2010 року, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, реєстратору БТІ подано заяву про державну реєстрацію права, яка зареєстрована в БТІ 22 листопада 2011 року за № 1880 (а.с. 97 том 1), та надано всі документи, передбачені Положенням, в тому числі передбачені пунктом 2.7 Положення.

Так, письмова вимога про усунення порушень, надіслана 04 жовтня 2011 року іпотекодержателем ОСОБА_5 іпотекодавцю ОСОБА_1 через приватного нотаріуса Михальчук Л.В., містить стислий зміст порушених зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги (а.с. 15 том 1).

Документом, який підтверджує станом на 22 листопада 2011 року сплив тридцятиденного строку з моменту отримання 05 жовтня 2011 року іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, є повідомлення-розписка про вручення відправлення спецзв'язку (а.с. 117, 15, 16 том 1). Суд вважає, що пояснення позивача про неналежність цього документа і що належними документами є опис вкладення до цінного листа, свідоцтво про передачу заяви, видане нотаріусом згідно із статтею 84 Закону України "Про нотаріат" або інший документ, що містить в своєму змісті відомості про те, що передано саме вимогу про усунення порушень виконання зобов'язання, не можуть бути підставою для визнання поданого документа таким, що не відповідає вимогам, встановленим Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (пункт 4 частини першої статті 24 Закону), Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (підпункт 3.5.4 пункту 3.5 Положення) та іншими нормативно-правовими актами, або не дає змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Так, ні Законом, ні Положенням не встановлені вимоги до такого документа, а відповідно до статті 84 Закону України "Про нотаріат" нотаріус передає заяви громадян, підприємств, установ та організацій іншим громадянам, підприємствам, установам і організаціям, якщо вони не суперечать закону та не містять відомостей, що порочать честь і гідність людини. Заяви передаються поштою із зворотним повідомленням або особисто адресатам під розписку. Заяви можуть передаватися також з використанням технічних засобів. На прохання особи, що подала заяву, їй видається свідоцтво про передачу заяви. Крім того, отримання 05 жовтня 2011 року письмової вимоги ОСОБА_5 позивач підтверджує письмовою заявою до нотаріуса від 14 листопада 2011 року (а.с. 17 том 1) та в судовому засіданні.

Судом встановлено також, що звіт про оцінку предмета іпотеки, був складений після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю письмовій вимозі, виготовлений товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-Експерт" згідно з договором № 489/3 укладеним 11 листопада 2011 року з ОСОБА_5 і переданий замовнику згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт від 17 листопада 2011 року (а.с. 147-148а). Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6 і представник відповідача БТІ - Гейзер С.А. в судовому засіданні підтвердили факт подання ОСОБА_5 реєстратору БТІ звіту про оцінку предмета іпотеки, однак до інвентаризаційної справи приєднано частину звіту- висновок із звіту про оцінку.

Відповідно до пункту 3.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд. Реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи для проведення державної реєстрації прав, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав; відповідність відомостей про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, наявним у Реєстрі прав та поданим документам; відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно.

Як встановлено з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, у зв'язку з посвідченням договору іпотеки 30 вересня 2010 року приватним нотаріусом Михальчук Л.В. відповідно до статті 73 Закону України "Про нотаріат" накладена заборона відчуження зазначеної в договорі квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, до припинення чи розірвання договору іпотеки, обтяжувач - ОСОБА_5 (а.с. 8 зворот, 27 том 1).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Однак, згідно з частиною другою пункту 2.7 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно наявність накладеної заборони відчуження нерухомого майна при посвідченні договору іпотеки, за яким відбувається перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя, не є підставою для прийняття реєстратором БТІ рішення про відмову в державній реєстрації прав за іпотекодержателем.

Підпунктом 3.5.6 пункту 3.5 Положення визначено, що реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо не проведено технічну інвентаризацію об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або вона проведена не тим БТІ, що здійснює свою діяльність на території, у межах якої розташований такий об'єкт.

Судом встановлено, що відповідачем БТІ проведено технічну інвентаризацію об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, - квартири АДРЕСА_1.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 затверджено Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773), яка визначає порядок та методику проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд з метою: визначення їх фактичної площі та об'єму (щодо проектних); обстеження та оцінки технічного стану наявних об'єктів; установлення вартості об'єктів.

Технічна інвентаризація передбачає: первинну технічну інвентаризацію об'єктів; поточні інвентаризаційно-оцінювальні роботи для встановлення змін за певний період часу після первинної інвентаризації (пункт 1.2).

Технічну інвентаризацію новозбудованих (реконструйованих) та наявних об'єктів виконують за рахунок замовників комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації (пункт 1.4).

На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти (пункт 1.4). На кожний об'єкт заводиться окрема інвентаризаційна справа (пункт 3.1).

Для проведення інвентаризаційних робіт з фізичними особами укладаються замовлення-зобов'язання (пункт 1.7).

На внутрішні приміщення проводиться складання ескізу. Ескіз будинку виконується чорним олівцем, безмасштабно. В ескізі кресляться всі частини будинку відповідно до плану і в ході обміру проставляються їх розміри (розділ 4).

У разі виявлення змін щодо складу, технічного стану, власників будинків тощо, бюро технічної інвентаризації вносять до інвентаризаційних документів відповідні виправлення та доповнення. При наявності змін технічний паспорт замінюється на новий з позначкою про це в старому технічному паспорті, який залишається у замовника (розділ 11).

Підставою для проведення поточної інвентаризації є, зокрема, наступні зміни: зміни у технічному стані будинків, будівель, допоміжних будівель, захисних споруд унаслідок проведення капітальних і відновлювальних ремонтів; зміни в оцінювальній вартості будинків, що відбуваються у зв'язку з розширеннями, реконструкцією, відновленням, капітальними ремонтами, руйнуванням, зношеністю тощо; зміна власника, якщо минуло дванадцять місяців після проведення попередньої технічної інвентаризації (розділ 10).

Як встановлено з інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1, первинна технічна інвентаризація квартири проведена у жовтні 2004 року коли власниками квартири були ОСОБА_12 і ОСОБА_13, що підтверджується приєднаними до справи копіями поверхового плану, журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень, складеного ескізу приміщень квартири (а.с. 65-67 том 2).

Після придбання спірної квартири ОСОБА_1 на підставі його замовлень у грудні 2004 року і вересні 2010 року проведена БТІ поточна технічна інвентаризація квартири, що підтверджується наявними в матеріалах інвентаризаційної справи і приєднаними до справи копіями замовлення ОСОБА_1 № Л-18472 від 08 грудня 2004 року про проведення поточної технічної інвентаризації і видачу технічного паспорта на квартиру, термінового замовлення № Л-11292 від 27 вересня 2010 року, договору № Л-11292 на виконання робіт, надання послуг при скороченні терміну виконання, акта-додатку БТІ від 28 вересня 2010 року про обстеження в натурі квартири, ескізу приміщень з підписом замовника, висновку про вартість майна від 27 вересня 2010 року (а.с. 65-67 том 2, 78, 85-94 том 1).

Поточна технічна інвентаризація квартири проведена в листопаді 2011 року за зверненням ОСОБА_5 (а.с. 96, 100-104, 112

Отже, наявність інвентаризаційної справи сформованої у 2004 році і технічних паспортів на об'єкт нерухомого майна підтверджує факт проведення технічної інвентаризації об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, на момент проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 22 листопада 2011 року.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем БТІ 22 листопада 2011 року правомірно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 на підставі договору іпотеки від 30 вересня 2010 року, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закону України "Про іпотеку", Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації", Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Михальчук Людмила Володимирівна, про скасування державної реєстрації права власності та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 27 жовтня2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова