Справа № 2а/2312/5158/11
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/800/33793/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі № 2а/2312/5158/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області про визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок розміру призначеної додаткової пенсії, грошової допомоги та доплати до пенсії, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою, в якій просить в порядку ст. 267 КАС України визнати протиправними дії та бездіяльність управління пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області та зобов'язати управління здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії відповідно до норм Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період часу з 01.01.2014р. по 15.08.2014р., на виконання постанови суду №2-а/2312/5158/11 від 06.09.2011 року.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не виконується постанова Маньківського районного суду Черкаської області від 06.09.2011 року № 2-а/2312/5158/11 в частині проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2015 року заява ОСОБА_1 задоволена частково.

Визнані протиправними дії та бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області в процесі виконання Постанови Маньківського районною суду Черкаської області від 06.09.2011р. по справі № 2-а2312/5158/11 в частині не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2014р. по 15.08 2014.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1, в частині вимог щодо зобов'язання Управління Пенсійною фонду України в Маньківському районі Черкаської області на виконання Постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 06.09.2011 р по справі № 2-а/2312/5158/11 здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" основної державної пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та щомісячної додаткової пенси за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.01.2014р. по 15.08.2014р., з урахуванням змін прожиткового мінімуму та проведених виплат - закрите.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року скасована ухвала Маньківського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2015 року та постановлено нову, якою заяву ОСОБА_1 від 19.02.2015 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії відповідно до норм Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на виконання постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 06.09.2011 повернута особі, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 6 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2012 року, визнана протиправною відмова управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області у перерахуванні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності до норм ст. ст. 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 18.05.2011 року та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області провести перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 починаючи з 18.05.2011 року державної пенсії по інвалідності в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленому ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлений Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки з врахуванням підвищень мінімального розміру пенсій, які відбулися в даному періоді, при цьому врахувати виплати, які проведені за вказаний період.

Позивач 27 січня 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області із заявою, в якій просив повідомити, чи нараховані і виплачені йому щомісячна державна та додаткова пенсію відповідно до постанови суду за період з 1 січня 2014 року по 15 серпня 2014 року.

Листом № 338/04 від 10 лютого 2015 року позивача повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати йому щомісячної державної та додаткової пенсії позивачу відповідно до постанови суду за період з 1 січня 2014 року по 15 серпня 2014 року.

Задовольняючи заявлені вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на нарахування, перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому дії відповідача щодо відмови в проведені перерахунку та виплати вищезазначених платежів є протиправними. Закриваючи провадження в частині вимог заявника щодо зобов'язання управління Пенсійною фонду України в Маньківському районі Черкаської області на виконання Постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 06.09.2011 № 2-а/2312/5158/11 здійснити перерахунок, нарахування та виплату заявнику відповідно до ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" основної державної пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та щомісячної додаткової пенси за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 1 січня 2014 року по 15 серпня 2014 року, з урахуванням змін прожиткового мінімуму та проведених виплат, то в цій частині вимог провадження, суд першої інстанції виходив з того, що є постанова суду, яка набрала законної сили, з того самого спору між тими самими сторонами.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову про повернення заяви особі, яка її подала, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заява подана пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою, а тому така заява підлягає поверненню на підставі ч. 9 ст. 267 КАС України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 9 - 12 ст. 267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

Заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дня її підписання. У разі якщо заява подається представником, у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі. Одночасно із заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Така заява може бути подана протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Така постанова може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Окремі ухвали, а також ухвали щодо накладення штрафу, постановлені відповідно до цієї статті, можуть бути оскаржені лише в апеляційному порядку.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України „Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

У силу приписів ст. 254 КАС України, постанова Маньківського районного суду Черкаської області від 6 вересня 2011 року набрала законної сили 13 квітня 2012 року, строк пред'явлення до виконання виконавчого листа до виконання - один рік, тобто до 13 квітня 2013 року.

Однак, як встановлено судами, із заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії відповідно до норм Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на виконання постанови суду позивач звернувся лише 19 лютого 2015 року згідно із відміткою на штампі Маньківського районного суду Черкаської області.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду апеляційної інстанції, що оскільки заява подана позивачем пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою, то така заява підлягає поверненню на підставі ч. 9 ст. 267 КАС України - у зв'язку з її поданням поза межами строку, встановленого вказаною статтею.

Як встановлено апеляційним судом, у поданій заяві позивач зазначає, що про порушення своїх прав він дізнався з листа управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області № 338/04 від 10 лютого 2015 року, з моменту отримання якого і звернувся до суду протягом десяти днів.

Однак, колегія суддів вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції, що таке твердження позивача є необґрунтованим з огляду на те, що основна пенсія та додаткова пенсія відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" носять щомісячний характер, а тому про порушення своїх прав та законних інтересів позивач дізнався з моменту припинення зазначених виплат.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанцій дійшов до вірного висновку про необхідність повернення такої заяви особі, яка її подала.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанцій винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: