Справа № 2а-1652/11/1370
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

"13" жовтня 2015 р. №К/800/40570/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Рибченка А.О., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області
на ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015
у справі №2а-1652/11/1370
за позовомПрокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Західенергомонтаж»
простягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2014 у даній справі, позов задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергомонтаж» на користь бюджету суму податкового боргу в розмірі 186178,95 грн.

28.01.2015 Державна податкова інспекція у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулась до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у даній справі шляхом стягнення до бюджету коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника в розмірі 186178,95 грн., обґрунтовуючи її тим, що головним державним виконавцем Яворівського районного управління юстиції Львівської області 10.12.2014 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав встановленого положеннями п.п. 95.1, 95.3 Податкового кодексу України особливого порядку виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 заяву Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області задоволено та встановлено спосіб і порядок виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду 14.04.2011 у справі №2а-1652/11/1370 шляхом стягнення з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергомонтаж» у банках, що його обслуговують, податкового боргу у сумі 186176,95 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015 скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 та прийнято нове рішення, яким у задоволенні заяви Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про встановлення способу і порядку виконання судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Прокурор заяву про приєднання до касаційної скарги позивача або заперечень на касаційну скаргу не надав.

З урахуванням відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 263 цього Кодексу суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для застосування правил наведених положень є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Для встановлення способу чи порядку (у тому числі строку) виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню, є вже те, що в судовому рішенні не визначено способу та порядку виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган наділений повноваженнями щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частину, а виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду 14.04.2011 може здійснюватись лише шляхом стягнення коштів, з рахунків боржника у банках, що його обслуговують.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у даній справі, виходив з того, що обраний позивачем спосіб та порядок виконання судового рішення являється зміною змісту резолютивної частини судового рішення. Окрім цього відзначив, що статтею 95 Податкового кодексу України врегульовано питання щодо реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, а стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках здійснюється за рішенням суду, за зверненням відповідного контролюючого органу в порядку, встановленому п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не може погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Як вже зазначено вище, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2014, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергомонтаж» на користь бюджету суму податкового боргу в розмірі 186178,95 грн.

При цьому, з урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов'язання в розмірі 186178,95 грн. набула статусу податкового боргу згідно з п. 1.3 ст. 1, п. 5.4, пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», її стягнення в судовому порядку відбувалось в порядку Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Разом з цим, з 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, яким конкретизовано порядок погашення податкового боргу, і законодавцем встановлено: контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1 ПК України); стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ПК України).

Таким чином, податковий орган, звертаючись з заявою про зміну або встановлення способу порядку виконання судового рішення (про стягнення до бюджету податкового боргу), керуючись діючими приписами податкового законодавства, жодним чином не просив змінювати резолютивну частину судового рішення, а лише - встановити порядок його виконання, який закріплений ст. 95 Податкового кодексу України, та дозволяє податковому органу діяти у відповідності до наданих повноважень на підставі закону.

Отже, поза увагою суду апеляційної інстанції залишено те, що з 01.01.2011 в законодавстві України стались такі зміни, відповідно до яких стягнення податкового боргу здійснюється не виконавчою службою, а контролюючими органами без отримання виконавчого листа. Саме ці обставини, які унеможливлюють виконання судового рішення, зазначені податковим органом в заяві про встановлення способу виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає, що ухвалою суду апеляційної інстанції помилково скасовано рішення суду першої інстанції та неправильно застосовано зазначені вище норми матеріального права, що є підставою відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015 скасувати та залишити в силі ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2015.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
А.О.Рибченко