Справа № 607/10751/15-а
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015 Справа №607/10751/15-а

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Дзюбич В.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Тернополі про поновлення строку звернення до суду , визнання дій неправомірними та зоюов»язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Тернополі в якому просить визнати незаконними дії останнього щодо відмови йому у здійсненні перерахунку щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді та зобов'язати здійснити перерахунок та виплатити йому щомісячне грошове довічне утримання судді у відставці з 07 липня 2010 - 01 листопада 2013 року у відповідності до діючого законодавства. В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що працював суддею апеляційного суду Тернопільської області. Після виходу на пенсію йому було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відпустці. Законом України від 07 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» був скасований перерахунок грошового утримання суддям загальної юрисдикції та залишено таку процедуру лише для суддів Конституційного Суду України. 03 червня 2013 року рішенням Конституційного Суду України № З РП/2013 р. такий перерахунок суддям загальної юрисдикції було відновлено. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2013 року зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 утримання, виходячи з розміру працюючого судді на відповідній посаді з 01 листопада 2013 року у розмірі 82% суддівської винагороди без обмеження граничного розміру утримання з урахуванням фактично виплачених сум. Дана постанова суду виконана, йому, тобто позивачу, проведено перерахунок утримання з 01 листопада 2013 року. Однак такий перерахунок не проведено з 07 липня 2010 року по 01 листопада 2013 року, що є порушенням ст.126 Конституції України, позаяк при прийнятті нових законів або внесенні змін до існуючих було звужено зміст і обсяг існуючих гарантій незалежності суддів. Окрім цього, позивач просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновити такий строк, мотивуючи це тим, що рішення Конституційного Суду України № З РП/2013 р. було прийнято лише 03 червня 2013 року і до цього моменту він не міг звернутись до суду за захистом своїх прав. Крім того пропуск строку звернення до суду обґрунтовує ще й тим, що він є інвалідом першої групи, потребує сторонньої допомоги, проживає один, рухається за допомогою механічних засобів, тому йому важко зібрати усі необхідні документи для ПФУ та суду. До того ж, з 18.02.2014 року він знаходився на стаціонарному лікуванні, а також внаслідок смерті дружини 30.06.2014 року займався організацією похорон та трауру. До того ж справи за вище зазначеними позовними вимогами двічі перебували на розгляді, проте залишенні Львівським апеляційним адміністративним судом без розгляду, де розгляд їх в апеляційній інстанції кожного разу затягувався на пів року.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк , який якщо не встановлено інше , обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав , свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки, стосовно перерахунку довічного грошового утримання ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, як виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати піврічний строк звернення до суду.

Як видно з матеріалів справи позовна заява зареєстрована судом першої інстанції 18 червня 2015 року, а позовні вимоги стосуються правовідносин за період з 07.07.2010 року по 01.11.2013 року.

Постановою Тернопільсього міськрайонного суду від 29.11.2013 р. задоволенні позовні вимоги позивача до ПФУ в м.Тернополі про здійснення перерахунку пенсії з 01.11.2013 року, оскільки саме з цього періоду позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Зважаючи на викладене вважаю, що позивач пропустив строк звернення до суду із позовними вимогами, а саме визнання незаконними дій відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді та зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити позивачу щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці з 07 липня 2010 - 01 листопада 2013 року у відповідності до діючого законодавства, оскільки обставини, за винятком його інвалідності, які зумовили підстави пропуску строку звернення до суду та які наводить позивач у позовній заяві є значно віддаленими у часі від того моменту коли він дізнався про порушення свого права, а саме 03.06.2013 року дати прийняття Конституційним судом України № З РП/2013 р. яким було відновлено перерахунок грошового утримання суддям загальної юрисдикції, на яке ж він і посилається, так як звертаючись перший раз до суду із вимогами про перерахунок пенсії з 01.11.2013 року, які задоволенні судом, і будучи вже на той час інвалідом першої групи та таким що потребує сторонньої допомоги (довідка до акта огляду МСЕК від 05.07.2013 року серія АВ №0173081) він знаючи про порушення свого права просив суд виключно про перерахунок саме із цієї дати (1.11.2013 р) не ставлячи додаткових вимог щодо перерахунку за інші періоди про які йде мова у позовній заяві.

Тому, враховуючи викладене вважаю, що позивач пропустив строк звернення до суду щодо визнання незаконними дій відповідача щодо відмови йому у здійсненні перерахунку щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді та зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити позивачу щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці з 07 липня 2010 - 01 листопада 2013 року у відповідності до діючого законодавства, а із матеріалів справи не вбачається підстав для його поновлення. Тому, вважаю що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Тернополі про поновлення строку звернення до суду , визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії, слід залишити без розгляду.

Керуючись.1 ст.100, ч.2 ст.99 КАС України, суд , -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Тернополі про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними та зоюов»язання вчинити певні дії - без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дзюбич В.Л.