Справа № 817/3093/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року 13 год. 30 хв. Справа № 817/3093/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; позивача - ОСОБА_1; представника позивача - адвоката Шевчука В.С. (договір про надання правової допомоги від 11 вересня 2015 року); представника відповідача - Здибеля Р.О. (довіреність від 23 червня 2015 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 07.09.2015, відповідно до якого до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. 00 коп.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що до позивача протиправно застосовано штрафні санкції в порядку статті 17 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995, за порушенням ним статті 15-3 цього Закону - продаж вина на розлив для споживання на місці. Позивач вказує, що має усі належні права для здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями на підставі наявної ліцензії, та не здійснював продаж вина на розлив саме для споживання на місці, адже таке право мають лише спеціалізовані заклади громадського харчування.

Ухвалою судді від 17.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 12.10.2015, прибув позивач та його представник, підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позову та вказав, що рішення про застосування до позивача санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. 00 коп., є правомірним, оскільки позивач, не маючи статусу суб'єкта господарювання громадського харчування та спеціалізованого відділу, здійснив продаж вина на розлив для споживання на місці, що заборонено статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 12.10.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пройшла процедуру державної реєстрації, а відтак набула правового статусу суб'єкта господарювання в розумінні частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі іменується - Закон України №755-IV); перебуває на обліку у Дубенській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (статті 63, 65 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі іменується - ПК України)); та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (стаття 45 ПК України, статті 1, 17, 18 Закону України №755-IV).

Позивач здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі алкогольними напоями на підставі Ліцензії серії НОМЕР_2 (строк дії ліцензії з 16.04.2015 по 15.04.2016) (а.с. 25) (підпункт 19-1.1.13. пункту 19-1.1. статті 19 ПК України).

На підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1» від 25.08.2015 №609 (а.с. 15), фахівцями Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області проведено перевірку суб'єкта господарювання, за результатами якої складено Акт «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» від 25.08.2015 (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 11).

Перевіркою встановлено факт реалізації позивачем 1,0 літри вина напівсолодке червоне «Спокуса ТМ» на розлив з упаковки типу «Bag in Box» об'ємом 10 літрів; дата розливу 05.08.2015; виробник ПрАТ «Вікторія» Одеська область, по ціні 33 грн. 00 коп.

Реалізація продукції здійснена в магазині за адресою: АДРЕСА_2, який перебуває у користуванні позивача на підставі Договору оренди частини приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» під реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 01.07.2015 (а.с. 46).

В Акті перевірки зазначено, що реалізація алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки підприємствам громадського харчування, тобто: кафе, бар, ресторан; так як магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є закладом громадського харчування, а здійснює реалізацію вина на розлив, чим порушено вимоги статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

На підставі Акта перевірки фіскальним органом винесено Рішення про застосування фінансових санкцій від 07.09.2015 № (а.с. 9), яким застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. 00 коп. - продаж алкогольних напоїв на розлив у закладах, що не відносяться до закладів громадського харчування.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення - Рішення про застосування фінансових санкцій від 07.09.2015 №, а також суджень, відображених контролюючим органом в Акті перевірки від 25.08.2015, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі іменується - Закон України №481/95-ВР).

Відповідно до статті 15-3 Закону України №481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); 9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Суд зазначає, що Акт перевірки не містить посилання на конкретний пункт статті 15-3 Закону України №481/95-ВР щодо визначення правопорушення.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що позивача притягнуто до відповідальності за продаж вин столових на розлив для споживання у невизначеному для цього місці.

Отже, застосуванню підлягає пункт 11 статті 15-3 Закону України №481/95-ВР.

Статтею 15-3 Закону України №481/95-ВР також визначено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідач стверджує, що позивач, не маючи статусу суб'єкта господарювання громадського харчування та спеціалізованого відділу, здійснив продаж вина на розлив для споживання на місці, що заборонено статтею 15-3 Закону України №481/95-ВР.

Відповідно до статті 1 Закону України №481/95-ВР, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до пункту 22 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» №854 від 30.07.1996 (далі іменується - Правила №854), продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Зі змісту статті 15-3 Закону України №481/95-ВР та пункту 22 Правил №854 вбачається, що закладам ресторанного господарства та спеціалізованим відділам підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємствам з універсальним асортиментом товарів дозволяється продаж алкогольних напоїв на розлив саме для споживання на місці.

Натомість, під час проведення перевірки позивача, фіскальним органом ніяким чином не встановлено факт продажу алкогольних напоїв - вина саме для споживання на місці. Акт перевірки також не містить будь-яких посилань на такий факт.

В преамбулі Закону України №481/95-ВР визначено, що дія цього Закону не поширюється на роздрібну торгівлю винами столовими, крім випадків, передбачених цим Законом, а також на виробництво вин виноградних і плодово-ягідних, наливок і настоянок, виготовлених громадянами в домашніх умовах для власного споживання.

Державна фіскальна служба України надала роз'яснення, відповідно до яких обмежень щодо здійснення роздрібної торгівлі винами столовими на розлив з тари (посуду) місткістю менше 50 літрів у тару (посуд) покупця на винос чинним законодавством не встановлено, крім норм статті 15 Закону, якими встановлені обмеження щодо продажу та споживання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових.

Судом встановлено, що позивач здійснив реалізацію вина напівсолодке червоне «Спокуса ТМ» на розлив з упаковки типу «Bag in Box» об'ємом 10 літрів, реалізувавши 1 літр такого вина з тари (посуду) місткістю менше 50 літрів, саме на винос.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій (стаття 15 Закону України №481/95-ВР).

Судом встановлено, що позивач здійснював роздрібну торгівлю за наявності ліцензії.

Тобто, зі змісту статей 15-3, 17 Закону України №481/95-ВР та пункту 22 Правил №854 вбачається, що до суб'єкта господарювання, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів, можуть застосовуватися фінансові санкції за порушення статті 15-3 Закону України №481/95-ВР виключно за наявності сукупності таких ознак, як продаж алкогольних напоїв на розлив та споживання такого алкоголю на місці.

В той же час, перевіркою встановлено лише факт продажу алкогольних напоїв на розлив - 1 літр вина «Спокуса ТМ», міцністю 9-13% о.б., з ємності об'ємом 10 літрів, виробництва ПрАТ «Вікторія» по ціні 33 грн. 00 коп., про що і зазначено у самому акті.

В даному випадку відсутня друга ознака, яка має визначальне значення для кваліфікації порушення, закріпленого в статті 15-3 Закону України №481/95-ВР - «для споживання на місці».

Відповідно до статті 17 Закону України №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Статтею 17 Закону України №481/95-ВР також встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

З тексту Акту проведеної перевірки та оскаржуваного рішення не вбачається, з яких саме підстав працівники перевіряючого органу дійшли до висновку, що позивачем продаж алкогольних напоїв здійснювався саме для споживання на місці. В акті перевірки лише вказано, що продаж алкогольного напою (вина) на розлив здійснювався у приміщенні магазину, тобто в приміщенні в якому відсутні будь-які спеціально обладнані місця для споживання придбаних алкогольних напоїв одразу після їх придбання (столи, стільці).

Таким чином, в даному випадку має місце продаж алкогольних напоїв, який є різновидом роздрібної торгівлі, а не продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Як наслідок, встановлені в Акті перевірки обставини не свідчать про порушення позивачем статті 15-3 Закону України №481/95-ВР, а отже, застосування фінансових санкцій за порушення цієї статті, в порядку статті 17 Закону України №481/95-ВР, за наведених обставин є безпідставним.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. (оригінал квитанції від 14.09.2015 знаходиться в матеріалах адміністративної справи) підлягає присудженню на користь позивача в порядку частини 1 статті 94 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про застосування фінансових санкцій від 07 вересня 2015 року №.

Присудити на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп., за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська