Справа № 755/18314/14-а
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М. вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання розпорядження незаконним та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання розпорядження незаконним та зобов'язання вчинити дії.

За заявленими вимогами позивач просить визнати розпорядження Дніпровської РДА в м. Києві від 24.06.2014 року № 271 про відмову в прийнятті на квартирний облік незаконним та зобов'язати Дніпровську РДА в м. Києві вчинити дії щодо постановки на квартирний облік.

Вивчивши матеріали справи встановлено, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних причин.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб»єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб»єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Верховним Судом України у інформаційному листі від 26.12.2005 року було надано правову позицію щодо визначення категорій справ, розгляд яких має здійснюватись у порядку адміністративного судочинства. Зокрема, це спори осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у яких такий суб»єкт своїми владними рішеннями чи діями зобов»язує цих осіб вчиняти певні дії, утримуватись від вчинення певних дій, нести відповідальність. При цьому особи згідно з нормами чинного законодавства України зобов»язані виконувати такі владні рішення чи вимоги суб»єкта владних повноважень.

Назване кореспондується із умовами ч. 1 ст. 2 КАС України, яка у визначенні завдання адміністративного судочинства розкриває зміст прав, свобод та інтересів, захист яких є юрисдикцією адміністративних судів, а саме: права та інтереси фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, що порушені певними суб»єктами (органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи, інші суб»єкти) при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до абз. 2 п. 21, п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», ураховуючи положення ст. 1 ЦПК України та ст. 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного та адміністративного права. У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла та інше). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Тобто, до компетенції адміністративних судів віднесено справи щодо захисту прав, свобод та інтересів осіб від дій суб»єктів владних повноважень щодо управління цими особами чи здійснення інших владних функцій щодо них.

Враховуючи характер спірних правовідносин, а також той факт, що позивачем заявляється вимоги цивільно-правового характеру, що регулюється нормами цивільного та житлового законодавства, дані вимоги мають розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 17, 109 ч. 1 п. 1 КАС України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання розпорядження незаконним та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя