Справа № 645/8555/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/800/31518/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року у справі № 645/8555/14-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова, в якому просив: визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14.08.2013 року за № 402/15-13 щодо відмови йому у підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах як таке, що не відповідає документальним підтвердженням, наданим на розгляд вказаних органів відповідно до діючих нормативних актів; визнати стаж його роботи з 01.05.1979 року по 04.08.1985 року за професією випробувач двигунів, з 05.08.1985 року по 30.12.2004 року на СБІК по професії випробувач двигунів як такий, що є пільговим відповідно до діючих нормативних актів у сфері пенсійного забезпечення за списком №2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 та надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем були порушені норми Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, що виявилося у відмові позивачу у підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем на підтвердження наявності трудового стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах, було надано: трудову книжку, довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АВ № 497398, довідку головного управління статистики у Харківській області від 17.06.2013 року № 06/3-14/524, архівні довідки від 04.06.2013 року № М-47, М-47/1, М-47/2, М-47/3, М-47/4, копію особової справи № 315, копії внутрішньо цехових переводних записок за 1979 рік, 1982 рік, 1985 рік, 1987 рік, копію підтвердження цеху на прийнятих на роботу за 1985 рік, копію витягу із наказу по АТ „Серп і молот" від 08.02.1999 року № 25.

Згідно копії трудової книжки, позивач працював на Харківському моторобудівному заводі „Серп и Молот" (після реорганізації - ВАТ „Серп і Молот"): у період з 21.12.1978 року по 01.05.1979 року - учнем по випробуванню двигунів у цеху МС-1; з 01.05.1979 року по 04.08.1985 року - за професією випробувач двигунів, та з 05.08.1985 року по 03.02.2006 року - на СБІК по професії випробувач двигунів.

Аналогічні дані щодо роботи позивача містяться в архівній довідці № М-47/2 від 04.06.2013 року, виданій Виробничим кооперативом з упорядкування документів установ, організацій та підприємств "Архівіст".

Рішенням Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 402/15-13 від 14.08.2013 року відмовлено у підтвердженні пільгового стажу роботи ОСОБА_2 у період з 01.05.1979 року по 04.08.1985 року, з 05.08.1985 року по 30.12.2004 року за професією випробувач двигунів по Списку №2, як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки з наданих на розгляд Комісії документів не вбачається безпосередня зайнятість позивача на роботі по випробуванню суднових і тепловозних дизелів та дизель - генераторів з газотурбінним надуванням потужністю 800 к.с. і більше та кількістю обертів турбіни не менше ніж 17 тис. об/хв. та реостатним випробуванням тепловозів, робота на яких надає право на пільгову пенсію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач правомірно не зарахував до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи позивача з 01.05.1979 року по 04.08.1985 року та з 05.08.1985 року по 30.12.2004 року за професією випробувач двигунів, оскільки Списком № 2 передбачена безпосередня зайнятість працівників випробуванням суднових і тепловозних дизелів та дизель - генераторів з газотурбінним надуванням потужністю 800 к.с. і більше та кількістю обертів турбіни не менше ніж 17 тис. об/хв. та реостатним випробуванням тепловозів, а позивач не надав допустимих доказів роботи за вказаною професією.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Пунктом „б" ч.1 ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими умовами праці та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, здійснюється за нормами цього закону та Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Статтею 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судами встановлено, що згідно копії трудової книжки, позивач працював на Харківському моторобудівному заводі „Серп и Молот" (після реорганізації - ВАТ "Серп і Молот"): у період з 21.12.1978 року по 01.05.1979 року - учнем по випробуванню двигунів у цеху МС-1; з 01.05.1979 року по 04.08.1985 року - за професією випробувач двигунів, та з 05.08.1985 року по 03.02.2006 року - на СБІК по професії випробувач двигунів.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, розділом XIV „Оброблення металу", підрозділом 12. „Інші професії оброблення металу" (код 14.12а - 36), передбачені робітники, безпосередньо зайняті випробуванням суднових і тепловозних дизелів та дизель - генераторів з газотурбінним надуванням потужністю 800 к.с. і більше та кількістю обертів турбіни не менше ніж 17 тис. об/хв. та реостатним випробуванням тепловозів.

Виходячи з наведеного, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не передбачена робота в якості випробувача двигунів.

Відповідно до Роз'яснення Міністерства соціального захисту населення і Міністерства праці від 10.05.1994 року №01-3/406-02-2 та №06- 1649 право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списком №2, право яких підтверджено атестацією робочих місць та виконання яких проводиться на протязі повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій.

При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 затверджений Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з підпунктом 4.5. цього Порядку, якщо за результатами атестації, вперше проведеної після серпня 1997 року, право на пільгову пенсію не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Оскільки, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, підприємство, на якому працював позивач ліквідоване без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснювалося Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, яка створена при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі постанови Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та затвердженої в Міністерстві юстиції від 24.11.2006 року за №1231/13105.

Судами встановлено, що позивачем надані копії наказів від 21.11.1996 року №300/33 та від 08.02.1999 року № 25 „Про проведення атестації робочих місць за умовами праці" по ВАТ „Серп і Молот" та „Перелік робочих місць, конкретних робіт, найменувань професій (посад) з шкідливими умовами праці згідно з діючим законодавством по праці", в які включена робота в якості випробувача двигунів.

У вказаних наказах відсутні дані про атестацію робочих місць робітників, безпосередньо зайнятих випробуванням суднових і тепловозних дизелів та дизель - генераторів з газотурбінним надуванням потужністю 800 к.с. і більше та кількістю обертів турбіни не менше ніж 17 тис. об/хв. та реостатним випробуванням тепловозів.

За таких обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки з наданих на розгляд Комісії документів не вбачається безпосередня зайнятість позивача з випробування суднових і тепловозних дизелів та дизель - генераторів з газотурбінним надуванням потужністю 800 к.с. і більше та кількістю обертів турбіни не менше ніж 17 тис. об/хв. та реостатним випробуванням тепловозів.

Отже, рішення відповідача від №402/15-13 від 14.08.2013 року про результати розгляду заяви про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах винесене з дотриманням чинного законодавства, що діє в системі пенсійного забезпечення.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: