Справа № 804/8978/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2015 р. Справа № 804/8978/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; відповідача-2: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2; третя особа: Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО» про зобовязання вчинити певні дії, -
17 липня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; відповідача-2: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2; третя особа: Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО», в якому просить суд:
-зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) як владника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
-зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що не включення ОСОБА_1 відповідачем 2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та не включення відповідачем 1 до загального реєстру вкладників є протиправним та позбавляє позивача права на повернення суми грошових коштів, які знаходяться на його рахунку. Позивач також зазначив, що листом від 07.04.2015 року вих. №19/1097 йому необґрунтовано та з порушенням норм чинного законодавства України відмовлено у включенні до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з посиланням уповноваженої особи Фонду на проведення перевірки операцій по рахунку за Договором та на факт відкриття кримінального провадження, як на безумовну підставу для блокування виплат по Договору, оскільки, позивач вважає, що в листі уповноваженої особи Фонду не наведено визначених Законом №4452-VІ підстав визнання правочину (договору) нікчемним або підстав, при наявності яких Фонд не відшкодовує кошти за вкладами фізичних осіб, та не надано відповідних доказів, які б свідчили про наявність вказаних підстав.
Ухвалою суду від 22.07.15р. відкрито провадження по справі №804/8978/15 та призначено справу до розгляду у відритому судовому засіданні на 04.08.15р.
В подальшому розгляд справи переносився на 04.09.15р.
Відповідач 1, 2 до суду не зявилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до положень ст.35,38 КАС України.
Фондом гарантування вкладів фізичних осіб були надані письмові заперечення, в яких зазначено, що відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого Уповноваженою особою. Відповідач-1 не має можливості здійснити включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки у переданому Уповноваженою особою Переліку вкладників інформація про позивача відсутня, а тому дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом гарантування.
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 надані письмові заперечення з наступним обґрунтуванням. Уповноважена особа ФГВФО зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку. Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «БАНК КАМБІО» від 27.02.2015р. №171, на підставі пункту 3 частини другої та пункту 2 частини третьої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Методичних рекомендацій стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам, затвердженої протоколом виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 10.02.2015р. № 036/15, було тимчасово обмежено здійснення ПАТ «БАНК КАМБІО» на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками вкладників.
З вищевикладеного вбачається, що дії відповідача 1 та відповідача 2 щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є обґрунтованими.
Представником позивача 04.09.2015 року було надано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.
Представник третьої особи до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до п.1.1. вказаного договору, банк зобов'язується відкрити позивачу поточний рахунок та здійснювати його розрахункове-касове обслуговування згідно Статуту Банку, нормативно-правових актів НБ та інших актів законодавства України.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014р. №782 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014р. № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», згідно з яким з 05.12.2014р. було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК КАМБІО».
За наслідками діяльності тимчасової адміністрації банку, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015р. № 144 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015р. прийнято рішення № 46 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення ОСОБА_2 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію вказаного банку.
04 березня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено оголошення, що у звязку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення №46 від 02.03.2015р. про початок ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО»; з 06.03.2015р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «БАНК КАМБІО» з 06.03.2015р. по 17.04.2015р. можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРІНБАНК». Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
17.03.2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду з заявою про включення його до Загального реєстру вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО» шляхом надсилання відповідного листа поштою. Вказана заява була вручена Уповноваженій особі Фонду 19.03.2015р.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Частиною першою статті 3 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини першої статті 1 та частини третьої статті 12 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осібвиконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.
Частина перша статті 26 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах »Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Частина шоста статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.
Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.
Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.
Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі Загальний Реєстр).
Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.
Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на СО-дисках у сзу файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
Згідно з частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Частина третя статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України Про банки і банківську діяльність;
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Згідно частини четвертої статті 38 Закону України »Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду: протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другійстатті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
Тобто, статті 26, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначають виключні підстави для не включення вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та обовязок уповноваженої особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляти сторони за договорами про нікчемність цих договорів.
Проте, як було встановлено судом, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 не направлялось відповідне повідомлення позивачу про нікчемність договору від 17.09.2014 року.
Крім того, необхідно зазначити, що, як було зясовано під час розгляду справи, на час укладення між позивачем та ПАТ «БАНК КАМБІО» Договору, а саме: 17.09.2014 року, жодних повідомлень про наявність заборон на здійснення операцій повязаних із залученням вкладів фізичних осіб з боку співробітників банку не надходило.
Також, слід враховувати, що договір був укладений 17.09.2014 року, тобто значно раніше ніж запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО» (05.12.2014р.), а отже будь - яких обмежень, повязаних з дією тимчасової адміністрації, також не існувало.
У звязку з вищенаведеними, підстави вважати, що вказаний правочин є таким, що суперечить вимогам діючого в Україні законодавства, суду наразі невідомі.
Також, не є належним доводом твердження уповноваженої особи проте те, що виплата по договору не здійснюється, оскільки стосовно операцій по рахунку позивача проводиться перевірка, а також у звязку з наявністю зареєстрованого кримінального провадження за фактом вчинення службовими особами ПАТ «БАНК КАМБІО» злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, зважаючи на положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що лише вирок суду, який набере законної сили, може бути підставою не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за Договором банківського рахунку від 17.09.2014 року, а не лише зареєстроване кримінальне провадження. Крім того, суд бере до уваги ті обставини, що, як зазначено в запереченні, кримінальна справа порушена саме відносно посадових осіб ПАТ «БАНК КАМБІО», а не відносно позивача.
Таким чином, суд вважає, що в силу норм Закону №4452-VІ, жодне з вказаних у листі Уповноваженої особи Фонду тверджень не є підставою для зупинення виплат по вкладам фізичних осіб, зокрема по договорам банківського рахунку.
Також судом зясовано, та вбачається з матеріалів справи, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 не вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо включення позивача до переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, виходячи з чого, суд приходить до висновку про противоправність бездіяльності відповідача 2, оскільки Уповноважена особа такою бездіяльністю порушила приписи ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з аналізу змісту якої випливає, що всі вкладники повинні бути розподілені уповноваженою особою до відповідних, передбачених Законом переліків, наслідком чого повинна стати виплата коштів або ж позбавлення права на таку виплату.
Приписами частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.
Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Враховуючи наявну бездіяльність відповідача 2, яка виразилась, як було встановлено під час судового розгляду, у не включенні позивача ані до переліку осіб, які мають право, ані до переліку осіб, які не мають права на виплату коштів за вкладами, зважаючи також на те, що обовязок здійснити відповідні дії передбачений статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд вважає, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 зобовязаний був протягом трьох днів з моменту ліквідації банку включити позивача до одного або іншого переліку вкладників, і якщо уповноважена особа прийшла до висновку про відсутність у позивача права на виплату включити його до переліку осіб, які такого права не мають.
Щодо вимоги позивача про зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.
Частиною п'ятою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
Враховуючи, що на час розгляду справи Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «БАНК КАМБІО» позивача не було включено до переліку вкладників, то у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було можливості включити ОСОБА_1 до Загального Реєстру вкладників, а тому, суд вважає вказані позовні вимоги передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, захисту у порядку адміністративного судочинства підлягають лише порушені права та інтереси особи. Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання, а ця частина вимог спрямована на майбутнє. На теперішній час у суду немає підстав вважати, що в подальшому відповідачем будуть порушуватись права позивача.
Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідач 2, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх діянь, а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Виходячи з положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує позивачу суму сплаченого судового збору в розмірі 36,54 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; відповідача-2: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2; третя особа: Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО» про зобовязання вчинити певні дії задоволити частково.
Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН -НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІПН -НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 36,54 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4