Справа № 816/3361/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/3361/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

представника позивача - Незвицької Г.С.,

представника відповідача - Дудника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" (надалі - позивач, ТОВ "СВГ ПЛЮС") звернулось до суду з позовом до Полтавської митниці ДФС (надалі - відповідач, Полтавська митниця) та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 24.09.2015 вих. №853 /а.с. 93/ просило суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 29.05.2015 №806020002/2015/000053/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.05.2015 №806020002/2015/00133.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Полтавською митницею ДФС порушено права та інтереси ТОВ "СВГ ПЛЮС" у сфері публічно-правових відносин через безпідставне коригування митної вартості товарів до збільшення. Стверджував про те, що ним правомірно розраховано митну вартість товару (суміш газів вуглеводневих скраплених) на підставі основного методу - за ціною договору.

Відповідач позов не визнав. У письмових запереченнях посилався на те, що митний орган за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару дійшов висновку про те, що подані декларантом для митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме - в рахунку-проформі від 08.05.2015 №147, експортній декларації від 12.05.2015 №50411/020515/0000623 та залізничних накладних наявне посилання на контракт від 19.12.2014 №23/15-LPG, копію якого позивачем не надано. Стверджував, що Полтавською митницею ДФС правомірно, із застосуванням положень статті 64 Митного кодексу України, визначено митну вартість товару, яка ґрунтується на раніше визнаній митній вартості такого самого товару, оформленого на підставі митної декларації від 21.05.2015 №807100001/2015/1752.

Представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з мотивів, викладених у письмових запереченнях Полтавської митниці ДФС.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 14.10.2014 між Tarone Trade LLP (Великобританія) (по тексту договору - Продавець) та ТОВ "СВГ ПЛЮС" (по тексту договору - Покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт №141014-LPG, за умовами якого Продавець реалізує, Покупець придбаває у відповідності з дійсним контрактом та на умовах, обумовлених в Додатках до дійсного контракту, зріджені вуглеводневі гази (газ вуглеводневий паливний для комунально-побутового споживання СПБТ) та світлі нафтопродукти (надалі по тексту - Товар). Відвантаження Товару здійснюється в період з моменту підписання даного Контракту по 31.12.2014 включно. Кількість Товару, що поставляється підтверджується вагою, вказаною в кг, в графі 13 залізничних накладних (SMGS) /а.с. 15-18/.

25.12.2014 сторонами підписано Додаткову угоду №1 до контракту від 14.10.2014 №141014-LPG, за якою змінено зміст пункту 1.1 Контракту та погоджено період поставки до 31.12.2015 /а.с. 19/.

У додатку №16 до контракту від 14.10.2014 №141014-LPG, підписаному сторонами 14.05.2015, погоджено поставку зрідженого вуглеводневого газу кількістю до 400,000 метричних тон протягом травня-червня 2015 року вартістю 350,00 дол. США за метричну тону /а.с. 20-21/.

На підставі зовнішньоекономічного контракту від 14.10.2014 №141014-LPG здійснено ввезення на митну територію України товару "газ вуглеводневий скраплений паливний для комунально-побутового споживання, технічна суміш пропану-бутану, марка СПБТ".

Декларантом ТОВ "СВГ ПЛЮС" для проведення митного оформлення подано митну декларацію від 29.05.2015 №806020002/2015/004966 та пакет документів до неї /а.с. 78-79/.

Митну вартість товару визначено за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в розмірі 350,00 дол. США за 1 метричну тону товару, яка загалом становить 71491,00 дол. США.

На підтвердження заявлених відомостей до митного органу подано: зовнішньоекономічний контракт від 14.10.2014 №141014-LPG /а.с. 15-19/, додаткову угоду від 14.05.2015 №16 /а.с. 20-21/, накладні УМВС від 17.05.2015 №№ Л0676942 - Л0676945, Л0676947, Л0676949 /а.с. 22-39/, рахунок-фактуру (інвойс) від 21.05.2015 №0521-СІ /а.с. 41/, рахунок-проформу від 08.05.2015 №147 /а.с. 40/, договір про надання послуг митного брокера від 25.02.2015 №12 /а.с. 70-71/, сертифікат відповідності від 27.04.2015 UA1.185.0021190-15 /а.с. 42/, паспорт якості від 13.05.2015 №730 /а.с. 43/, митну декларацію країни відправлення від 12.05.2015 №50411/120515/0000623 /а.с. 44/, котирування товару офіційного видання Argus International LPG від 14.05.2015 /а.с. 45-46/.

За наслідками здійсненого посадовими особами Полтавської митниці ДФС контролю наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо його ціни, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме - в рахунку-проформі від 08.05.2015 №147, експортній декларації від 12.05.2015 №50411/020515/0000623 та залізничних накладних наявне посилання на контракт від 19.12.2014 №23/15-LPG, копію якого позивачем не надано.

Враховуючи наведене, митним постом "Лтава" Полтавської митниці ДФС складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №806020002/2015/00133, за змістом якої декларанту відмовлено у митному оформленні товарів /а.с. 14, 84-85/.

Крім того, Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 29.05.2015 №806020002/2015/000053/2, яким митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу /а.с. 82-83/. Визначена митна вартість товару обумовлена наявною у Полтавської митниці ДФС інформацією про раніше визнану контролюючим органом митну вартість аналогічного товару за МД від 21.05.2015 №807100001/2015/1752 /а.с. 90-91/.

Здійснене контролюючим органом коригування митної вартості товару призвело до її збільшення з 0,35 дол. США за кг до 0,365 дол. США за кг /а.с. 83/.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності такого рішення, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дане рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення ; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що фактичною підставою для коригування митної вартості товару відповідач визначив не надання позивачем в ході митного оформлення товарів контракту від 19.12.2014 №23/15-LPG.

При цьому відповідач вказав, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України не міг бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не були підтверджені документально.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості).

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості).

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків.

Митну вартість товару визначено за резервним методом. Підставою для коригування митної вартості товарів слугувала наявна у відповідача інформація щодо митної вартості раніше імпортованих подібних товарів, а саме - інформація, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару - "газ вуглеводневий скраплений паливний для комунально-побутового споживання, суміш пропану та бутану технічна, ГОСТ 20448-90" становить 0,35 дол. США за кг, а рівень митної вартості подібних товарів, оформлених за ВМД від 21.05.2015 №807100001/2015/1752, що визнана митним органом, становив 0,365 дол. США за кг.

Суд не погоджується із зазначеними доводами контролюючого органу, з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише в разі, якщо митна вартість не може бути визначна шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця /частина п'ята статті 58 Митного кодексу України/.

Отже, митною вартістю товарів є сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю.

Суд зазначає, що за поставлені компанією Tarone Trade LLP (Сполучене Королівство) товари позивач сплатив кошти загалом в розмірі 71491,00 дол. США. Дана сума коштів є ціною товарів, що визначена у інвойсі від 21.05.2015 №0521-СІ /а.с. 41/. При цьому, як пояснила в судовому засіданні 20.10.2015 представник позивача, інвойс від 21.05.2015 №0521-СІ виписано на поставку скрапленого газу кількістю 343,500 метричних тон, вартістю 350,00 дол. США за одну метричну тону, загальною вартістю 120 225,00 дол. США. Означена партія товарів транспортувалась з території Республіки Казахстан та прибула на митну територію України двома партіями, перша з яких, кількістю 139,24 метричних тон, надійшла 27.05.2015 та того ж дня розмитнена за ціною в розмірі 48 734,00 дол. США /а.с. 128-129/. Друга частина товарів, загальною кількістю 204,260 метричних тон та вартістю 71491,00 дол. США, надійшла на митну територію України 29.05.2015 та саме відносно неї виник даний спір.

За придбані товари позивач сплатив Tarone Trade LLP (Сполучене Королівство) грошові кошти в розмірі 120 225,00 дол. США, на підтвердження чого до матеріалів справи залучено копії виписки відділення №1 ПАТ "ПУМБ" в м. Полтаві за 10.06.2015 та платіжного доручення в іноземній валюті від 10.06.2015 №35 /а.с. 126-127/.

Суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на розбіжності у поданих декларантом для митного оформлення документах, а саме - відхилення щодо ціни товарів, зазначених у інвойсі від 21.05.2015 №0521-СІ та митній декларації від 29.05.2015 №806020002/2015/004966.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що інвойс від 21.05.2015 №0521-СІ виписано на загальну кількість товарів у розмірі 343,500 метричних тон, вартістю 350,00 дол. США за одну метричну тону, загальною вартістю 120 225,00 дол. США. Разом з цим, за митною декларацією від 29.05.2015 №806020002/2015/004966 митному оформленню підлягали товари загальною кількістю 204,260 метричних тон, вартістю 350,00 дол. США за одну метричну тону, загальною вартістю 71 491,00 дол. США. Товари у кількості 139,24 метричних тон, вартістю 350,00 дол. США за одну метричну тону, загальною вартістю 48 734,00 дол. США надійшли на митну територію України 27.05.2015, їх митне оформлення проведено за МД від 27.05.2015 №806020002/2015/004892 /а.с. 128/. Сукупна кількість та вартість поставлених товарів відповідає тій, що зазначена у інвойсі від 21.05.2015 №0521-СІ, вартість одиниці товару становить 350,00 дол. США, тобто, відповідає тій, що задекларована позивачем.

До того ж, суд звертає увагу на те, що оспорюване рішення не містить посилань на зазначені вище розбіжності, що є підставою для висновку про те, що вказані обставини не досліджувались відповідачем в ході прийняття такого рішення.

Фактів здійснення позивачем на користь постачальника чи третіх осіб будь-яких інших платежів (страхових виплат, транспортних послуг, комісійної чи брокерської винагород тощо) відповідачем не встановлено та суду відповідних доказів не надано.

З приводу посилань контролюючого органу на ненадання позивачем контракту від 19.12.2014 №23/15-LPG, суд звертає увагу на таке.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, окрім іншого, зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п'ятою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

А відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості контролюючий орган зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов'язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З огляду на викладене, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, митну вартість товарів можливо підтвердити на підставі документів, що безпосередньо стосуються конкретної операції з поставки товарів.

Натомість, витребуваний відповідачем контракт від 19.12.2014 №23/15-LPG укладено між Акціонерним товариством "СНПС-Актобемунайгаз" (Республіка Казахстан) та LPG EMPIRE SRL (Румунія) стосовно поставки зрідженого газу /а.с. 99-106/.

Позивач не має господарських правовідносин зі сторонами зазначеного контракту, а відтак, подання останнього не входить до обов'язку декларанта щодо надання документів для підтвердження митної вартості товарів.

Придбання зрідженого газу позивач здійснює у Tarone Trade LLP (Сполучене Королівство). У свою чергу, за твердженням представника позивача, Tarone Trade LLP (Сполучене Королівство) придбає зріджений газ у LPG EMPIRE SRL (Румунія), а останнє - у Акціонерного товариства "СНПС-Актобемунайгаз" (Республіка Казахстан).

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, на дату проведення митного оформлення товарів за спірною операцією поставки у ТОВ "СВГ ПЛЮС" був відсутній примірник контракту від 19.12.2014 №23/15-LPG, адже останній не стосувався прав та обов'язків товариства.

Позивачем на адресу Акціонерного товариства "СНПС-Актобемунайгаз" (Республіка Казахстан) та LPG EMPIRE SRL (Румунія) надіслано листи від 29.05.2015 з проханням надати засвідчену копію контракту від 19.12.2014 №23/15-LPG, однак отримано відмову, оскільки ТОВ "СВГ ПЛЮС" не є стороною контракту /а.с. 47-50/.

Надання копії контракту від 19.12.2014 №23/15-LPG в ході судового розгляду справи не свідчить про протиправне заниження позивачем митної вартості товарів. Навпаки, дослідивши в судовому засіданні копії контракту від 19.12.2014 №23/15-LPG та додатку №16 до контракту суд встановив, що визначена у них ціна зрідженого газу є значно нижчою від тієї, за якою вказаний товар позивачем придбано у Tarone Trade LLP (Сполучене Королівство).

Суд зазначає, що відповідно до положень пунктів 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, за яким на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти заявленого позову, не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Посилання контролюючого органу, як на підставу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, на наявність інформації щодо митної вартості раніше імпортованих подібних товарів, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої - четвертої 60 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У свою чергу, варто зазначити, що згідно положень статей 53-55, 64 Митного кодексу України законодавець допускає використання митним органом при визначенні митної вартості товарів наявної у такого органу інформації про раніше визнані (визначені) митні вартості лише в тому випадку, коли подані декларантом обов'язкові документи містять істотні розбіжності, що унеможливлюють визначення митної вартості імпортованих товарів за основним методом (ціна договору).

У даному випадку, контролюючим органом не надано доказів існування таких істотних розбіжностей.

Суд акцентує увагу на тому, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

З огляду на вищенаведене, посилання контролюючого органу на раніше визнану Полтавською митницею ДФС митну вартість товарів "газ вуглеводневий скраплений паливний для комунально-побутового споживання, суміш пропану та бутану технічна, ГОСТ 20448-90" в розмірі 0,365 дол. США є неправомірними.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок щодо доведення правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товарів покладено на контролюючий орган як на суб'єкта владних повноважень,

Однак, відповідачем таких доказів суду не надано. Натомість, матеріалами справи підтверджено правомірність визначення позивачем митної вартості товарів на підставі основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Оскільки в судовому засіданні належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані в сукупності документи фактично підтверджують контрактну ціну імпортованого товару та правильність визначення за вказаною ціною його митної вартості, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару за ціною договору на рівні 0,35 доларів США за кг є заниженою чи необ'єктивною, відсутні.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що контролюючий орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З приводу позовних вимог в частині щодо визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.05.2015 №806020002/2015/00133, суд зазначає таке.

Частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вона вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

У даній справі судом встановлено, що рішення про відмову у митному оформленні товарів є результатом неправомірної відмови контролюючого органу у визнанні задекларованої позивачем митної вартості товару за основним методом, а тому картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення також сформовано незаконно, у зв'язку з чим її необхідно визнати протиправною та скасувати, а позов ТОВ "СВГ ПЛЮС" в даній частині - задовольнити.

Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ "СВГ ПЛЮС" повністю.

У відповідності до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Полтавської митниці ДФС від 29.05.2015 №806020002/2015/000053/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.05.2015 №806020002/2015/00133.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС (ідентифікаційний код 38719157) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" (ідентифікаційний код 36396839) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73,08 грн (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 26 жовтня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава