Справа № 2604/623/2012
Суддя: Ластовка Н. Д.
Дата ухвалення: 2012-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2604/623/2012
П О С Т А Н О В А

іменем України

"24" лютого 2012 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зобовязання провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2008, 2009, 2010, 2011 роки, на підставі ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(далі Закон України) з виключенням нарахованої суми та виплачувати йому дану допомогу в подальшому. Позов мотивований тим, що відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивін, як учасник ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС, 1-ї категорії, інвалід 2-ї групи має право на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається на момент виплати допомоги. ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення в Дніпровському районі м. Києва відмовляється сплачувати йому допомогу на оздоровлення згідно Закону України посилаючись на постанову КМУ № 562 від 12.07.2005 року і сплачує суму допомоги не від мінімальної заробітної плати, а тільки 120 грн., що складає малий відсоток від суми яка передбачена Законом України, внаслідок чого, він вимушений звернутися до суду з позовом для захисту своїх прав.

Ухвалою від 24.02.2012 року позовні вимоги в частині визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії за 2008 та 2009 роки залишено без розгляду та відкрито письмове провадження у справі в межах строку звернення до суду встановлених ч. 2, ст.99 КАС України.

Позивач в судове засідання не зявився, просив справу розглянути у його відсутність в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Від відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на адресу суду надійшли заперечення, згідно яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що щорічна допомога позивачу виплачувалась з урахуванням Постанови КМ України, від 12.07.2005 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка встановлює громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення у сумі 120 грн. 00 коп., справу просить розглянути у відсутність представника ОСОБА_2.

Представником ОСОБА_3 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат було надано заперечення, згідно якого він просив адміністративний позов залишити без розгляду по 30.07.2011 року, посилаючись на ту обставину, що даний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом. Також, зазначив, що перерахунок проведено у розмірах визначених Постановою КМ України, від 12.07.1996 року за № 562, а саме за 2011 рік в 02.02.2012 року в сумі 120 грн. 00 коп.

На підставі ст. 86 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до листа ОСОБА_3 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат за № 04/074-1813, від 10.08.2011 року позивачу нарахована щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 120 грн. (проведена виплата 11.07.2011 року) шляхом зарахування на його поточний рахунок в Дніпровській філії № 7989 Державного ощадного банку України в м. Києві. Додатково повідомлено, що виплата зазначеної допомоги за 2011 рік не проведена, оскільки список розпорядження з Дніпровського районного управління праці та соціального захисту населення до ОСОБА_3 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ще не надходив.

В судовому засіданні встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення за 2011 рік виплачена відповідачу ОСОБА_3 міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на підставі розпорядження ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та у розмірах визначених Постановою КМ України від 12.07.2005 року № 562, а саме за 2011 рік 02.02.2012 року в сумі 120 грн. 00 коп., що не заперечується відповідачем. Разом з цим, розмір нарахованої та виплаченої позивачу згідно Постанови КМ України № 562 від 12.05.2007 щорічної допомоги на оздоровлення у сумі 120 грн. 00 коп. не відповідає розміру даної допомоги, визначеному ст. 48 Закону № 796-ХІІ, а саме 5 мінімальних заробітних плат.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеним до першої категорії, що підтверджується посвідченням серія А № 400176, виданим 11.10.2000 року та перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, а отже має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ. (а.с. 7)

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на підставі Постанови КМ України № 562 від 12.05.2007 р. у розмірі 120 грн. 00 коп. позивачу було нараховано щорічну допомогу на оздоровлення за 2010, 2011 роки, та яку було виплачено Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про проведення перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за весь час інвалідності. (а.с.9)

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено компенсацію за шкоду, заподіяну здоровю. Зокрема інвалідам ІІ групи виплачується одноразова щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рікпро зупинення дії ст. 48 Закону України № 796-ХІІ визнано неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ч. 2, ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 67 Закону України № 796-ХІІ було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості житла і зростання мінімальної заробітної плати.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх соціального захисту, Верховна Рада України у 2006 році доповнила Закон України № 796-ХІІ статтею 71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону (Закон № 231-V від 05 жовтня 2006 року).

Також, згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод.

Суд погоджується з письмовими запереченнями Відповідача в тій частині, що за наявності нормативно-правових актів, які мають однакову юридичну силу, але по-різному регулюють спірні правовідносини визначають розмір щорічної допомоги на оздоровлення, а саме Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та відповідний Закон України про Державний бюджет України на відповідний рік, підлягає застосуванню закон за принципом пріоритету норми, яка прийнята пізніше, тобто Закони України Про Державний бюджет України на 2010 рік, Закон України Про Державний бюджет України на 2011 рік.

Зокрема, вищезазначеними Законами України надано право КМ України встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених відповідними бюджетними програмами.

Разом з тим, таке право КМ України було надано лише з прийняттям вказаних законів.

Тому нарахування та виплата щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, визначеному Постановою КМ України № 562 від 12.07.2005 р., яку видано до прийняття Закону України Про Державний бюджет на 2010 рік, Закону України Про Державний бюджет на 2011 рікє необґрунтованим та здійсненим в порушення вимог ст. 19 Конституції України.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідачів щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії щорічної допомоги на оздоровлення за 2010, 2011 роки у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Щодо позовних вимог позивача про нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2008, 2009 роки у розмірі 5 мінімальних заробітних плат в подальшому, то вони не можуть бути задоволені, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до суду, а обраний спосіб захисту порушених, на думку позивача, прав на майбутнє не передбачений чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3,40 грн. підлягають віднесенню за рахунок держави, оскільки позивач був звільнений від сплати даних витрат при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22, 152 Конституції України, Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України Про Державний бюджет України на 2010 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2011 рік, ст.ст. 8, 9, 70-71, 94, 99, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та ОСОБА_3 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати суми щорічної допомоги на оздоровлення - протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2010, 2011 роки, з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: