Справа № 640/1571/15-а
Суддя: Якуша Н. В.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/1571/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Якуші Н.В.

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, про визнання дій неправомірними та протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова при нарахуванні пенсії ОСОБА_1 пенсії як державному службовцю у сумі 3600 грн. 59 коп. на місяць, яка є заниженою через неврахування частини її заробітку неправомірними та протиправними;

зобовязати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова додатково включити до заробітку ОСОБА_1 за останні 24 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією недораховані суми в загальному розмірі 28433 грн. 30 коп., нараховані їй за період з травня 2008 року по квітень 2010 року включно, а саме: - суми відпускних в загальному розмірі 12998 грн. 45 коп.; суми матеріальної допомоги на оздоровлення в загальному розмірі 6505 грн. 00 коп.; суми лікарняних (допомоги по тимчасовій непрацездатності) в загальному розмірі 5575 грн. 42 коп.; суми індексації заробітної плати в загальному розмірі 3354 грн. 43 коп.;

здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю з моменту її призначення (з 06.05.2010 року) з урахуванням недорахованої суми заробітку за останні 24 календарних місяці її роботи підряд перед зверненням за пенсією в розмірі 28433 грн. 30 коп.;

виплати ОСОБА_1 недоотримані суми пенсії за весь минулий період, починаючи з травня 2010 року в розмірі (станом на 01.01.2015 року за 56 місяців) 59538 грн. 02 коп.

В обґрунтування заявленого позову посилалась на те, що вона є пенсіонером за віком. Пенсія призначена їй відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з 06.05.2010 року. Її загальний стаж роботи становить 35 років 00 місяців 08 днів, в тому числі на посадах державного службовця 31 рік 8 місяців 26 днів. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 90 %. Вказувала, що обчислений розмір її пенсії не відповідає 90% сум частини заробітної плати, на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а саме не враховано частину виплат у заробітку у сумі 28433 грн. 30 коп., нарахованих їй за період з травня 2008 року по квітнень 2010 року включно, що включають в себе гарантійні виплати, що входять до фонду оплати праці відпускні в загальній сумі 12998 грн. 45 коп., щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення в загальній сумі 6505 грн. 00 коп., лікарняні в загальній сумі 5575 грн. 42 коп., індексацію заробітної плати в загальній сумі 3354 грн. 43 коп.

З метою врегулювання питання про здійснення перерахунку вона зверталась до відповідача з заявою про здійснення їй перерахунку пенсії, включаючи в її розрахунок ці виплати, проте їй відмовлено у такому перерахунку з посиланням на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, відпускні, індексація заробітної плати не входить до складу надбавок, визначених ЗУ "Про державну службу".

Ухвалою судді від 10.02.2015 року, яка була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії за період з 06.05.2010 року по 08.06.2014 року включно були залишенні без розгляду, в іншій частині вимог було відкрито скорочене провадження.

Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова подали заперечення проти позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.05.2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова як одержувач пенсії за віком. Пенсія призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу". Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку 90 %.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія за віком як державному службовцю ОСОБА_1 було обчислено із заробітку 3828 грн. 43 коп. при стажі роботи 35 років 00 місяців 08 днів, у тому числі на посадах державного службовця 31 рік 08 місяців 26 днів. В подальшому, на підставі заяви позивача від 27.11.2013 року розпорядженням відділу з призначення пенсій з 06.05.2010 року було проведено перерахунок її пенсії на підставі доданих до заяви уточненої довідки про складові заробітної плати №97/Гр/05-00-37 від 22.11.2013 року та пояснювальної №5298/10/05-00-62 від 22.11.2013 року до довідки від 22.11.2013 р. №97/Гр/05-00-37 з урахуванням сум, що відповідають середньому розміру надбавок за високі досягнення та премії у період, в яких ОСОБА_1 перебувала у відпустці, відрядженні та на лікарняному з 01.05.2008 року по 30.04.2010 року відповідно до розяснень Міністерства соціальної політики України від 05.04.2011 року №265/039/97-11. Після перерахунку пенсію за віком як державному службовцю ОСОБА_1 було обчислено із заробітку 4000 грн. 66 коп. при стажі роботи 35 років 00 місяців 08 днів, у тому числі на посадах державного службовця 31 рік 08 місяців 26 днів.

Також як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем, відпускні, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога по тимчасовій непрацездатності, індексація заробітної плати не були враховані до заробітної плати, з якої обчислювався розмір пенсії позивачу, оскільки, на думку управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова проводити перерахунок пенсії з їх урахуванням законних підстав не має, бо вони не належать до інших надбавок, визначених Законом України "Про державну службу" (а.с.12).

Проте з цим суд погодитись не може.

Так, відповідно до частини 2 статті 37 Закону України "Про державну службу", пенсія державним службовцям призначається в розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин тобто на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону № 108/95?ВР встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Окрім того, структура заробітної плати визначена Законом України «Про оплату праці», статтею 2 якого закріплено, що до її складу відносяться основна заробітна плата, додаткова заробітна плата (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому, до інших виплат, зокрема, відносяться суми підвищення оплати праці державного службовця, в якості компенсації подорожчання споживчих товарів і послуг, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що відпускні, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога по тимчасовій непрацездатності, індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11), 28.05.2013 року (справа №21-97а13), 06.11.2013 року (справа №21-350а13).

За приписами ч.2 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Крім того, формою довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 5-1 та для перерахунку пенсії №15-1 передбачено, що відпускні, відрядні, матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода за безперервний стаж роботи є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що з усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням відпускних, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги по тимчасовій непрацездатності, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання дій управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова щодо нарахування пенсії ОСОБА_2 без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги по тимчасовій непрацездатності, індексації неправомірними, зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова включити до суми заробітку, з якого обчислюється пенсія ОСОБА_1 суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги по тимчасовій непрацездатності, індексації та провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги по тимчасовій непрацездатності, індексації починаючи з 09 червня 2014 року з урахуванням виплачених сум та виходячи з розрахунку 90 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стосовно конкретного визначення позивачем суми нарахування, суд зазначає, що визначення розміру нарахування у спірних правовідносинах є функцією субєкта владних повноважень (відповідача у справі) внаслідок чого у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 182 грн. 70 коп.

Пунктом 18 частини першої статті 5 цього Закону визначено, що Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Проте зважаючи на те, що позивач не заявляв вимогу щодо стягнення, як це передбачено ч.4 п.4 ст. 105 КАС України, то суд приходить до висновку, що вимоги адміністративного позову відносяться до немайнових, а тому судовий збір саме за ставками немайнового позову у розмірі 73,08 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету на користь позивача.

Щодо долученої до решти суми сплаченого судового збору, то суд зазначає, що позивач має право звернутися із заявою про повернення їй зайво сплаченого судового збору у розмірі 109 грн. 62 коп.

Керуючись Законом України "Про державну службу", Законом України "Про оплату праці", Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 11, 71, 86, 99, 100 159, 160, 161, 162, 163, 183-2, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, про визнання дій неправомірними та протиправними, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії як державному службовцю без врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги по тимчасовій непрацездатності, індексації протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця в розмірі 90 % від заробітної плати та включити до заробітку, з якого визначалась пенсія, матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, індексацію заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 09 червня 2014 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В решті адміністративного позову - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складено в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя Н.В. Якуша