Справа № 22а-19602/11
Суддя: Карпушин Г. Л.
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Карпушина Г.Л.,

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.,

розглянула у письмовому провадженні в м. Полтаві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах Полтавської області

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 вересня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах Полтавської області про стягнення недоотриманої державної пенсії у звязку з неправомірними діями ,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Лубенського #ііськрайонного суду Полтавської області від 06 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах Полтавської області про стягнення недоотриманої державної пенсії у звязку з неправомірними діями - задовольнити частково.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах Полтавської області щодо перерахунку державної пенсії ОСОБА_2 за період з 11.06.2007 року по 31.08.2008 рік протиправною.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах Полтавської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію, як інваліду 3 групи, відповідно до ст. 54 ч.4 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч.І ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний рік, за період з 11.06.2007 року по 31.08.2008 рік, з урахуванням виплачених сум.

З рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати дане рішення, оскільки вважає, що воно винесене з порушенням норм бюджетного законодавства України. Прохав прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суд дів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що позивач являючись ліквідатором аварії на ЧАЕС її категорії, маючи 3-гу групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , отримує пенсію відповідно до ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Позивач, вважаючи невірним нараховану йому пенсію за період з 08.05.1997 року по 01.09.2008 рік, 06.04.2010 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах із заявою про її перерахунок, на що отримав відмову.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

У відповідності до ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , розмір пенсії повинен збільшуватись у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, отже перерахунок пенсії здійснюється з дня встановленого нового розміру прожиткового мінімуму.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ст. 46 ч.І Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач прохає провести донарахування та виплату основної пенсії як інваліду 3 групи за період з 08.05.1997 року по 01.09.2008 рік.

Судом встановлено, що позивач ще 28.08.2008 року звертався до відповідача про зобов"язання здійснити йому перерахунок та виплату основної пенсії на підставі ст. 54 ч.4 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду 3 групи, отже знав про порушення своїх прав щодо виплати йому підвищення до пенсії.

Маючи право на звернення до суду з позовом про нарахування та стягнення сум підвищення до пенсії, як інвалід З групи позивач цим не скористався, пропустивши трирічний строк для звернення до суду за захистом своїх прав.

Статтею 257 ЦК України передбачено можливість звернення до суду в межах строку звернення, встановленого цим Кодексом. Для звернення до суду за захистом свого цивільного права або інтересу встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідач в своєму запереченні звернув увагу на пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом за захистом своїх прав, підстав для його поновлення не знаходить і тому по цим підставам прохає відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Суд прийшов до вірного висновку, п^> за період часу з 08.05.1997 року по 10.06.2007 року в перерахунку пенсії позивачу слід відмовити, оскільки останній пропустив трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається з 11.06.2010 року.

Посилання позивача на ст.76 ЗУ «Про використання ядерної енергії та радіаційної безпеки», в якій зазначено, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю та здоров»ю особи не обмежується строком давності, суд оцінює критично, так як пенсія з підвищенням йому нараховувалася і виплачувалася.

Суд вважає відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивачу за період з 11.06.2007 року по 31.08.2008 рік незаконною, оскільки зі ст. ст. 19,18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії вбачається, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на ЧАЕС.

Крім цього, Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Закон України Про державний бюджет України на відповідний рік має вищу юридичну силу.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсій учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС суд вважає, що застосуванню підлягає ч.4 ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова КМ України, яка звужує обсяг встановлених законом прав. При розгляді даної справи суд взяв до уваги принцип верховенства права передбачений ст.8 Конституції України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно- правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Враховуючи вшцевикладене, суд вважає, що відповідача слід зобовязати здійснити перерахунок пенсії позивачу лише з 11.06.2007 року по 31.08.2008 рік.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись нормами Закону України Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року, ст.ст. 195, 197, 198,200,205,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах Полтавської області - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого Адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /підпис/ ГЛ. ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4

Копія

Згідно: ОСОБА_1