Справа № 2025/2-а-5112/11
Суддя: Ткаченко О. А.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2025/2-а-5112/11
Постанова

іменем України

22 вересня 2011 року, о 8-00 год., суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А., розглянувши в порядку скороченого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Лозівському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач віднесений до 3 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році.

Позивач отримує пенсію згідно з Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За частиною 2 статті 51 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 3, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 22 Закону України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлений перелік пільг та компенсацій громадянам, які віднесені до категорії 3.

Таким чином, особам, віднесеним згідно з Законом України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до категорії 3, надано право на отримання державних пенсій, а також визначеного переліку пільг та компенсацій. Державна пенсія не відноситься до пільг чи компенсацій, а є заходом соціального захисту конкретних категорій осіб.

Виходячи з того, що позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто є особою, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи і віднесений до 3 категорії, в розумінні Закону України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі й право на державну і додаткову пенсії, як передбачено статтями 49 та 51 зазначеного Закону.

В статті 67 Закону №796-ХІІ зазначається порядок підвищення розміру доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом.

У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії, визначений відповідно до ч.2 ст. 51 цього Закону, за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 3. Перерахунок додаткової пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Дія статті в період, в який позовні вимоги підлягають судовому захисту, не була зупинена, її положення не були змінені.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення Про Пенсійний фонд Україниі здійснює свої повноваження на підставі п.15 цього положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Згідно ст.63 Закону №796-ХІІ, фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до пункту 4 прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 14.06.2011 року, який набрав чинності з дня наступного за днем опублікування, тобто з 19.06.2011 року у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України №745 Про встановлення деяких розмірі виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка набрала чинності з 23 липня 2011 року встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивиплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 1: інвалідам I групи - 30 відсотків; інвалідам II групи - 20 відсотків; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також тим, що страждають внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - 15 відсотків; тим, що належать до категорії 2 - 15 відсотків; тим, що належать до категорії 3 - 10 відсотків; тим, що належать до категорії 4 - 5 відсотків. Щомісячна компенсація сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, не може бути нижчою від 10 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: інвалідів I групи - 1200 гривень; інвалідів II групи - 1090 гривень; інвалідів III групи - 980 гривень; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: інвалідів I групи - 870 гривень; інвалідів II групи - 820 гривень; інвалідів III групи - 760 гривень; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: I групи - 710 гривень; II групи - 655 гривень; III групи - 600 гривень; для дітей-інвалідів - 380 гривень; непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сімї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сімї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із цим пунктом, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто з 23.07.2011 року рішенням Кабінету Міністрів України встановлені обмеження виплати соціальної допомоги відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень законодавства, якими змінений порядок та розміри щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив 2011 році не приймалося.

Як вбачається з довідки про нарахування та виплату пенсії позивачеві, наданої управлінням Пенсійного фонду України в Лозівському районі, при нарахуванні та виплаті додаткової пенсії позивачу вимоги ч.2 ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 11.01.2011 року по 22.07.2011 року не виконувалися і передбачений вказаним Законом перерахунок додаткової пенсії у відповідності до ч.2 ст.51 Закону, виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняне проводився, що суд вважає порушенням прав позивача.

Оскільки відповідачем зазначені виплати до 22.07.2011 році в повному обсязі не проводились, то це є порушенням прав позивача, а з 23.07.2011 року відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, здійснюючи виплати згідно встановлених законодавством розмірів і права позивача не порушувались, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Положеннями ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять (ч.2 ст.11 КАС України).

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.3,8,19,22,27,46,64,124,152 Конституції України, ст.ст.1,9,13,14,49,50,54,63,67,71 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування, Законом України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати№1646-VI від 20.10.2009 року, Законом України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, пунктом 4 прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік№3491-VI від 14.06.2011 року, Постановою Кабінету Міністрів України №745 Про встановлення деяких розмірі виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджетувід 06.07.2011 року, ст.ст.4,8,11,99,159,160-162,183-2 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі по не виконанню у відношенні ОСОБА_1 з 11.01.2011 року по 22.07.2011 року вимог ст.51 ч.2 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка призвела до порушення прав на своєчасне призначення, нарахування та отримання додаткової пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 3 категорії.

Визнати за ОСОБА_1 право на отримання з 11.01.2011 року по 22.07.2011 року додаткової пенсії у відповідності до ст.51 ч.2 Закону України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області з 11.01.2011 року по 22.07.2011 року здійснити нарахування, перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії у відповідності до ст.51 ч.2 Закону України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням фактично виплачених сум за цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова, прийнята в порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.А.Ткаченко