Справа № 357/10567/15-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2015 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

У поданій до суду в липні 2015 року позовній заяві ОСОБА_2 зазначала, що 14 липня 2014 р. в зоні проведення АТО загинув її чоловік ОСОБА_3 Відповідно до положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 р. № 3551-XII (надалі за текстом - «Закон № 3551-XII») має право на встановлення їй статусу члена сім'ї загиблого з видачею відповідного посвідчення.

Посилаючись на те, що всупереч згаданому Закону відповідач відмовив їй у становленні такого статусу, позивач просила визнати дії управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області (надалі за текстом - «Управління») неправомірними та зобов'язати відповідача встановити цей статус і видати відповідне посвідчення.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 23 червня 2006 р.

Шлюб розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2012 року, яке набрало законної сили.

У період з 07.05.2014 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в секторі «Д».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08.04.2015 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.06.2015 р., встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в періоди з 25.01.2002 р. по 23.06.2006 р. та з 18.10.2012 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1.

У травні 2015 р. позивач звернулась до Управління із заявою у якій просила встановити їй статус та видати посвідчення члена сім'ї загиблого військовослужбовця.

Листом № 4491 від 15.05.2015 р. відповідач відмовив у задоволенні названої заяви.

Законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон № 3551-XII.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 названого Закону його чинність поширено на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» від 07 квітня 2015 р. № 291-VIII, який набув чинності 19.06.2015 р., внесено зміни до Закону № 3551-XII.

За змістом цих змін чинність Закону № 3551-XII поширюється також на сім'ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов'язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також сім'ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

За змістом статті 18 Закону № 3551-XII порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків для осіб, на яких поширюється чинність цього Закону встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Відповідно до пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім'ї загиблого».

Пунктом 7 цього Положення установлено, що «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Коло осіб, які належать до членів сімей загиблих військовослужбовців визначено у статті 10 Закону № 3551-XII.

Так, відповідно до частини 2 статті 10 Закону № 3551-XII до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належить, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Згідно частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 27 Сімейного кодексу України визначено, що державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Згідно частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, оскільки шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2012 року і це рішення набрало законної сили, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що позивач не є членом сім'ї військовослужбовця в розумінні частини 2 статті 10 Закону № 3551-XII, а відтак і про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання позивача на те, що судовим рішенням встановлено факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки згідно частини 2 статті 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 є помилковим.

Названим рішення надано тлумачення терміну «член сім'ї військовослужбовця» у контексті пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою встановлено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них.

Водночас, особи які належать до членів сімей загиблих військовослужбовців та пільги особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551-XII визначаються у ст.ст. 10, 15 цього Закону.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 20 жовтня 2015 р.

.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.