Справа № 2а-862/10
Суддя: Зейкан І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року м. Кузнецовськ

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області розглянувши у в скороченому провадженні у м.Кузнецовську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про перерахування пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

До Кузнецовського міського суду звернувся ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області (далі - УПФ) з вимогами:

- зобов'язати відповідача провести йому перерахунок додаткової пенсії за шкоду,

заподіяну здоров'ю з 01 січня 2007 року на підставі положень ст.51 Закону України «Про статус

та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП

(далі - Закон України №796-ХП) як особі, віднесеній до категорії 4 в розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплатити йому різницю між сумами перерахованої і виплаченої пенсії;

- зобов'язати відповідача виплачувати йому додаткову пенсію за шкоду, заподіяну

здоров'ю з 01 січня 2007 року на підставі положень ст.51 Закону України №796-ХІІ як особі,

віднесеній до категорії 4 в розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком із розрахунку, що

мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили

працездатність та виплатити йому різницю між сумами перерахованої і виплаченої пенсії;

*зобов'язати відповідача провести йому перерахунок сплаченого підвищення до пенсії, яке він отримує як непрацюючий пенсіонер, що проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 01 січня 2007 року на підставі положень ст.39 Закону України №796-ХП із розрахунку, що розмір такого підвищення становить одну мінімальну заробітну плату щомісячно та виплатити йому різницю між сумами перерахованого і виплаченого підвищення до пенсії;

*зобов'язати відповідача виплачувати йому підвищення до пенсії, яке він отримує як непрацюючий пенсіонер, що проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 01 січня 2007 року на підставі положень ст.39 Закону України №796-ХП із розрахунку, що розмір такого підвищення становить одну мінімальну заробітну плату щомісячно та виплатити йому різницю між сумами перерахованого і виплаченого підвищення до пенсії;

*зобов'язати відповідача провести йому перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги, яку від отримує як дитина війни, з 01.01.2007 року на підставі положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплатити йому різницю між сумами перерахованої та виплаченої державної соціальної допомоги;

*зобов'язати відповідача виплачувати йому щомісячну державну соціальну допомогу на підставі положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі 30

- відсотків мінімальної пенсії за віком із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплатити йому різницю між сумами перерахованої та виплаченої державної соціальної допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач порушує його право на отримання додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, доплати до пенсії у повному розмірі як особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, яка проживає на території радіоекологічного забруднення відповідно до ст.39, 51 Закону України №796-ХІІ, а також соціальної допомоги як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Від відповідача надійшли заперечення на позов, у яких просить відмовити у позовних

вимогах ОСОБА_1 повністю у зв'язку з безпідставністю.

Заперечення обґрунтовує тим, що виплата їй здійснюється відповідно до ч.2 постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановлено доплату громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у розмірі 5,20 грн., яка є чинною та неконституційною не визнавалась.

Також зазначає, що п.4 Постанови КМУ №530 від 28.05.08 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, тим що потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 4 категорії - 5 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Посилається на те, що до цього часу не приведені у відповідність положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни», після визнання їх неконституційними та відсутність нормативного акту про відновлення дії цього закону у редакції чинній до внесення змін, тому порядок обчислення розмірів пенсії, розміру надбавки встановленої категорії громадян «дітей війни» залишився неврегульованим.

Суд, дослідивши позовну заяву, заперечення на позов та оцінивши інші докази у справі приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

У зв'язку з тим, що ухвалою Кузнецовського міського суду від 13.12.10 у частині перерахування та виплати йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підвищення до пенсії відповідно до ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2007 року до 12 червня 2010 року позовні вимоги залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду, суд досліджує докази щодо задоволення решти позовних вимог.

З копії посвідчення серії В-І №331086 вбачається, що дійсно ОСОБА_1 з 21.06.1993 року є особою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4.

Відповідно до ст.51 Закону України № 796 - XII, особам, віднесеним до категорії 4, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. передбачена інша редакція ст.51 Закону України № 796 - XII, зокрема, особам, віднесеним до категорії 4, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 5 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення пункту 28 розділу IIЗакону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.07р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008. Згідно п. 6 резолютивної частини вказаного рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Це значить, що з 22.05.2008 року діють норми ст.51 Закону № 796 - XIIв редакції, що була чинною в період до внесення змін підпунктом 15 п. 28 розділу IIЗакону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.07 р. (що визнані неконституційними).

Суд визнає неспроможними заперечення представника відповідача в частині неможливості застосування розміру мінімальної пенсії за віком, що визначений ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28

Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Не визначається такого розміру і нормами спеціального Закону № 796 - XII. Тому, на думку суду, є підстави для застосування загальної норми ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому, положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації І позивачем права на підвищення пенсії відповідно до закону. Суд також приймає до уваги, що за змістом ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується в тому числі для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Тобто, з вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є базою для розрахунку

мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат. Статтею 46 Конституції України

і гарантується, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, і встановленого законом.

Наведене дає суду підстави при вирішенні даного спору застосувати у розумінні ст.51 Закону № 796 - XIIмінімальний розмір пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З копії паспорта громадянина України серії СР №315477 виданого 03.12.1997 року ! Кузнецовським МВ УМВС України, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, по м-ну Вараш, 3, кв.123 з 25.06.1982 року.

З копії пенсійного посвідчення серії №101100, вбачається, що позивач є пенсіонером з 21.03.1988 року.

З обґрунтування позову вбачається, що позивач не працює. Заперечень з цього приводу відповідачем не подано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.липня 1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" м.Кузнецовськ, Рівненської області віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ст.39 Закону України № 796 - XII, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. передбачена інша редакція статті 39 Закону № 796 - XII, якою визначено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Громадянам, які працюють у зоні відчуження, а також у зоні безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів, за рішенням адміністрації зони відчуження, встановлюється доплата згідно з положенням, затвердженим Кабінетом Міністрів України

Положення пункту 28 розділу IIЗакону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008. Згідно п. 6 резолютивної частини вказаного рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Це значить, що з 22.05.2008 року діють норми ст.39 Закону № 796 - XIIв редакції, що була чинною в період до внесення змін підпунктом 15 п. 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.07 р. (що визнані неконституційними).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 встановлено доплату у розмірі 5,20 грн. громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Однак, вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі виникнення колізії між підзаконним нормативно-правовим актом та законом, застосуванню підлягають положення закону. Так як, розмір доплати до пенсії позивачу, що визначений за нормами постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 не відповідає нормі ст.39 Закону України № 796 - XII, тому необхідно задовольнити позов про перерахунок та виплату доплати до пенсії позивачу відповідно до вимог ст.39 Закону України №796-XII.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, в силу норми ст.1 Закону №2195-ІУ має статус "дитини війни", що підтверджується дослідженою копією паспорта громадянина України.

Згідно ст. 6 Закону №2195-ІУ передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В ст.3 Закону №2195-ІУ визначено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено на 2007 рік з урахуванням ст. 111 зазначеного Закону, яка передбачала, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону №2195-ІV виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07 року в справі №6-рп/2007 були визнані неконституційними положення пункту 12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону №2195-ІV, з урахуванням статті 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". А отже, з 09.07.07р. дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відновлено в повному обсязі. Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Тому, в 2007р. позивач мав право на підвищення розміру пенсії відповідно до ст. 6 Закону №2195-ІУ за період з 09.07.07р. по 31.12.07р.

Щодо дії у 2008 р. ст. 6 Закону №2195-ІV, то Законом України "Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007р. передбачена інша редакція наведеної статті: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни". Положення пункту 41 розділу IIЗакону України "Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.07р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008. Згідно п. 6 резолютивної частини вказаного рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути фактично обраховано 30

відсотків підвищення до пенсії дітям війни, є встановлений законом прожитковий мінімум. Пунктом 8 Постанови КМ України від 28.05.2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні. Однак, вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи відповідача щодо неможливості задоволення позовних вимог у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів, призначених на ці виплати, суд не визнає переконливими і вони : не дають підстав для відмови в позові. По-перше, у Законі №2195-IV не обумовлено проведення спірної виплати наявністю бюджетних коштів та передбаченням таких видатків законом про Державний бюджет на конкретний рік, а в ст.7 Закону №2195-ІV міститься посилання лише на джерело, з якого забезпечується фінансування державних соціальних гарантій передбачених цим Законом - кошти Державного бюджету України. По-друге, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, в рішенні якого у справі "Кечко проти України" зазначено, що Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (п.26).

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із зазначеного принципу покладення обов'язку доказування, відповідач не довів правомірність його дій.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.11, 71, 138, 160-163, 167 КАС України, ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі віднесеній до категорії 4, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 13 червня 2010 року, виплатити йому різницю між сумами перерахованої та виплаченої пенсії та виплачувати додаткову пенсію у перерахованому розмірі у подальшому.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області провести перерахунок ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати починаючи з 13 червня 2010 року, виплатити йому різницю між сумами перерахованої та виплаченої доплати та виплачувати доплату у перерахованому розмірі у подальшому.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області перерахувати ОСОБА_1 державну соціальну допомогу, на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 13 червня 2010 року, виплатити йому різницю між сумами перерахованої та виплаченої соціальної допомоги та виплачувати вказану соціальну допомогу у перерахованому розмірі у подальшому.

Постанову суду звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного

оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на настанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Зейкан