Справа № 2-а-770/11
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-770/11

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Циганок В.Г.

Одеській апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом в якому зазначив що звернувся до УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва із заявою про перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону України від «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058- IV (надалі - Закон №1058- IV).

УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва, здійснюючи перерахунок розміру пенсії, безпідставно, на думку позивача, застосувало не показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за рік, що передував року звернення за перерахунком пенсії, а показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

У зв'язку з наведеним позивач просив зобов'язати УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік (1650,43 грн.) та виплачувати її в подальшому відповідно до цього перерахунку. Також позивач просив зобов'язати виплатити різницю між розміром нарахованої та отриманої пенсії, яка утворилася за період з травня 2010 року.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2011 року, яка прийнята в порядку скороченого провадження, позовні вимоги - задоволено частково.

Суд визнав дії УПФУ в Корабельному районі М.Миколаєва щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік - неправомірними.

Також зобов'язав УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва виконати перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2009 рік, з якої сплачено страхові внески, з 01 червня 2010 року та виплачувати пенсію в подальшому у відповідності з проведеним перерахунком до наступного збільшення розмірів пенсій, згідно законодавчих актів.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції вважав необґрунтованою, просив її скасувати та прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Підставами для скасування рішення, апелянт вважав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме неправильне застосування ст.ст.40, 42 Закону №1058- IV.

Приймаючи до провадження вказану апеляційну скаргу суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходила з наступного.

Абзацом третім частини четвертої статті 189 КАС України визначено, що незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Вирішальним в даній статті є те, з якого моменту починає спливати річний строк на оскарження.

Моментом оголошення судового рішення у спосіб отримання копії судового рішення є день отримання копії судового рішення при розгляді адміністративної справи в письмовому чи скороченому провадженні (ч.8 ст.183-2, ч.2 ст.186 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, копія оскаржуваного судового рішення отримана апелянтом 23 липня 2015 року (а.с.28), а апеляційна скарга була подана 03 серпня 2015 року, тобто, в строк передбачений ч.2 ст.186 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058- IV.

В травні 2010 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону №1058- IV. Обчислення пенсії позивачу було проведено із розрахунку заробітку за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн.

Вважаючи дане рішення Пенсійного фонду протиправним, позивач просив зобов'язати відповідача провести перерахунок її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік.

Задовольняючи позов та зобов'язуючи відповідача провести позивачу перерахунок пенсії, суд першої інстанції вважав, що згідно ч.4 ст. 42 Закону №1058- IV застрахованій особі, яка після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього) перерахунку пенсії не залежно від перерв в роботі.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), за якою була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналізуючи вимоги даної статті, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (надалі - Постанова №530), суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за календарний рік, а саме за 2009 рік.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції, погодитися неможливо на наступних підставах.

Дійсно ч.4 ст. 42 Закону №1058-IV в редакції, яка почала діяти з 01 січня 2008 року передбачала проведення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує перерахунку пенсії.

Але рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року редакція даної статті, в частині визначення показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсії, була визнана неконституційною та почала діяти стара редакція ч.4 ст. 42 Закону №1058-IV, яка передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Таким чином, суд першої інстанції, вирішуючи спірні правовідносини застосував норми Закону №1058-IV, які були визнані неконституційними та втратили свою чинність.

Аналіз відновленої норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058- IV доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Колегія суддів вважає, що середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону №1058- IV і є величиною постійною незмінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України № 1058.

З урахуванням зазначеного, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Враховуючи, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог позивача.

Відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, ч.1 ст.197, ч.1 п.3 ст. 198, ч.1 п.4 ст. 202, ч.2 ст. 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2011 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова