Справа № 369/4489/15-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4489/15-а
Провадження № 2-а/369/168/15
ПОСТАНОВА

іменем України

06.10.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського райо ну Київської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Балукова 2Б» про визнання незаконним та скасування рішення ради, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року позивачі звернулись до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що їм на праві власності належать квартири по АДРЕСА_1. Сараї та гаражі є допоміжними приміщеннями та належать їм також на праві власності, та користуються ними з часу введення будинку в експлуатацію. Рішенням сільської ради було вирішено знести дані споруди та ОСББ будинку АДРЕСА_2 на звільненій території облаштувати дитячий майданчик. Дане рішення прийнято в порушення вимог чинного законодавства. Тому рішення вважають протиправним та таким, що порушує їх права.

Просили суд визнати незаконним та скасувати рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №1 від 09 квітня 2015 року «Про розгляд звернення мешканців будинку АДРЕСА_2».

У судовому засіданні позивач та представник позивачів позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що вони є власниками будинку з часу його побудови. Сараї та гаражі знаходяться там протягом багатьох років. Коли відбулась приватизація, вони намагались приватизувати гаражі та сараї, але їм було роз'яснено, що додатково приватизувати їх не потрібно, бо це є допоміжні приміщення. Дані приміщення можуть бути знесені лише за рішенням суду, на час прийняття оспорюваного рішення, сільська рада не мала повноважень на його прийняття. Посилання на існування судового рішення вважали безпідставним, оскільки це різні сараї та гаражі. Просили суд задоволити позов.

У судовому засіданні представник Крюківщинської сільської ради та представники ОСББ «Балукова 2Б» проти позову заперечували. Суду пояснили, що дані сараї та гаражі були самовільно споруджені позивачами, знаходились в занедбаному та аварійному стані. Мешканці будинку порушили питання щодо прибирання території та спорудження там дитячого майданчику. З числа осіб, які побудували ці споруди сільською радою було запропоновано інше місце для влаштування гаражів чи сараїв, позивачі від такої пропозиції відмовились. На даний час є судове рішення про знесення гаражів, але воно не виконане позивачами. Вважали, що рішення є законне, прийняте з врахуванням інтересів мешканців будинку по АДРЕСА_2. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судове засідання треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи судом встановлено, що в 1965 році був побудований 8-ми квартирний житловий будинок по АДРЕСА_1. При цьому житловий будинок мав на час побудови сарай на 8 відділень.

29 січня 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

15 грудня 1997 року ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 отримано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до п.п. 30, 31 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції селищних, сільських рад належить прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації, визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності, вирішення питання про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

За ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

10 березня 2015 року по Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надійшла заява мешканців будинку по АДРЕСА_2 про знесення незаконної забудов на прибудинковій території.

Рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №1 від 09 квітня 2015 року «Про розгляд звернення мешканців будинку АДРЕСА_2»: виконавчому комітету ради спільно з КП «Благоустрій Крюківщини» вжити заходів щодо знесення незаконно встановлених гаражів та сараїв та приведення території до попереднього стану; призначено роботи щодо знесення незаконних гаражів та сараїв, встановлених на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2; доручено ОСББ на звільненій території облаштувати дитячий майданчик.

Статтею 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільним заняттям земельної ділянки є будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її лише в натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК.

Відповідно до пояснень позивача та його представника він мав там сарай та гараж, який побудований на початку 80-х років. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів часу будівництва гаражу, сараю, правомірність виділення земельної ділянки з відповідним цільовим призначенням.

За ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2009 року зобов'язано ОСОБА_1 знести цегляний гараж, цегляний сарай та погріб, самочинно збудовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2.

При розгляді даної справи судом встановлено, що вищевказані споруди є самочинно побудованими, знаходження споруд в антисанітарному стані, незадовільний санітарно-технічний стан. Доказів наявності інших споруд, які б належали позивачам по АДРЕСА_2 матеріали справи не містять та не подані позивачем.

Подані заяви ОСОБА_1 від 05 грудня 2009 року, від 09 листопада 2009 року акт депутата від 26 травня 2009 року, довідку №1545 від 19 грудня 2009 року суд оцінює критично, оскільки дані документи не підтверджують законність зроблених будов, а лише підтверджують факт користування ними саме ОСОБА_1 Крім того, дані будови побудовані в різний час та після введення будинку в експлуатацію.

Також суд вважає необґрунтованим посилання позивачів на рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року, оскільки допоміжні приміщення стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного житлового будинку одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчуються єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, а також аналізуючи положення норм земельного законодавства України щодо набуття громадянами прав на об'єкти нерухомого майна, на землю, із земель державної та комунальної власності, суд не знаходить, що відповідачем по справі було порушено порядок, оскільки Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області приймаючи оскаржуване рішення належним чином мотивувала його, прийняла його в межах повноважень, з врахуванням інтересу громади села, що сприяє покращенню благоустрою села, а тому дане рішення не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та на підставі Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 71, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжитих ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2015 року, щодо зупинення дії рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №1 від 09 квітня 2015 року «Про розгляд звернення мешканців будинку АДРЕСА_2».

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя