Справа № 2а-4191/10/0770
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/35102/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Ужгородської міжрайонної прокуратури Закарпатської області про скасування постанови, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Ужгородської міжрайонної прокуратури Закарпатської області, в якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати недійсною і скасувати постанову Ужгородської міжрайонної прокуратури Закарпатської області від 29 червня 2010 року про порушення дисциплінарного провадження; відшкодувати заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.; визнати недійсним та скасувати наказ від 06 вересня 2010 року «Про звільнення ОСОБА_4.» та поновити його на посаді вчителя історії Сторожницької ЗОШ І-ІІІ ступенів, виплатити компенсацію за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2011 року закрито провадження у справі в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2011 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Ужгородського міжрайонного прокурора від 29 червня 2010 року про порушення дисциплінарного провадження відносно вчителя історії Сторожницької ЗОШ І-ІІІ ступенів Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_4 за аморальні вчинки несумісні з продовженням виховної роботи. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2012 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено позивачу у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та змінити постанову суду першої інстанції в частині відмови йому у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 червня 2010 року за вхідним № 3534 Ужгородська міжрайонна прокуратура отримала лист від 15 червня 2010 року за № 02-12/531 відділу освіти та у справах національностей Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, яким відповідачу були скеровані доповідні записки від директора ЗОШ І-ІІІ ступенів Горячевої А.Л. про неправомірні дії щодо учнів вчителя історії ОСОБА_4, проявів жорстокості та насильства над дітьми.

За наслідками проведеної відповідачем перевірки 29 червня 2010 року було прийнято постанову, відповідно до якої порушено дисциплінарне провадження відносно вчителя історії Сторожницької ЗОШ І-ІІІ ступенів Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_4 за аморальні вчинки не сумісні з продовженням виховної роботи.

Відповідно до супровідного листа від 06 липня 2010 року за № 11/2343 вказана постанова була направлена начальнику відділу освіти та у справах національностей Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області для виконання.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про порушення дисциплінарного провадження є необґрунтованою, та такою, що прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки із наданих відповідачу пояснень вчителів Сторожницької ЗОШ І-ІІІ ступенів Ужгородського району Закарпатської області, учнів цієї школи та їх батьків, неможливо зробити висновок коли саме мали місце вказані в поясненнях дії, вчинки чи висловлювання позивача. Також, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не взято до уваги той факт, що позивач неодноразово нагороджувався подяками та грамотами (в тому числі у 2010 році), а його учні були призерами обласних та всеукраїнських конкурсів.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що приймаючи постанову про порушення дисциплінарного провадження відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 20 Закону України «Про прокуратуру», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, при виявленні порушень закону при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право порушувати у встановленому законом порядку кримінальну справу, дисциплінарне провадження або провадження про адміністративне правопорушення, передавати матеріали на розгляд громадських організацій.

Статтями 24 і 25 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що у разі порушення закону посадовою особою або громадянином прокурор, його заступник, залежно від характеру порушення закону, виносить мотивовану постанову про дисциплінарне провадження, провадження про адміністративне правопорушення або про порушення кримінальної справи щодо цих осіб. Постанова про порушення дисциплінарного провадження або провадження про адміністративне правопорушення підлягає розгляду повноважною посадовою особою або відповідним органом у десятиденний строк після її надходження, якщо інше не встановлено законом. У постанові прокурора обов`язково зазначається, ким і яке положення закону порушено, в чому полягає порушення та що і в який строк посадова особа або орган мають вжити до його усунення.

Крім того, відповідно до пункту 6 наказу Генерального прокурора України від 19 вересня 2005 року № 3гн «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів щодо захисту прав і свобод громадян, державних та публічних інтересів», діючого на момент проведення перевірки, перевірки органами прокуратури проводяться за заявами та іншими повідомленнями, в тому числі у засобах масової інформації, про порушення законів, матеріалами контролюючих або правоохоронних органів, а також з власної ініціативи за наявності даних про порушення закону, зокрема за результатами вивчення статистичних та оперативних даних, аналітичних досліджень, кримінальних, цивільних, господарських, адміністративних справ.

Таким чином, оскільки постанова від 29 червня 2010 року є лише початком стадії дисциплінарного провадження і вона не тягне за собою обов'язкового застосування дисциплінарного стягнення, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що дії суб'єкта оскарження відповідали вимогам чинного законодавству та не порушили права, свободи і законні інтереси позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало