Справа № 2-а-795/2010
Суддя: Левченко А. В.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а-102/2010
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.12.2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Левченка А.В.

при секретарі Банасько І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль справу за адміністративним позовом Бориспільського міжрайонного прокурора в інтересах громадянина, який позбавлений можливості самостійно захистити власні права ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання надати статус інваліда війни,

встановив:

08.09.2010 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою посилаючись на те, що відповідно до Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого І8.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111, начальника Цивільної оборони СРСР від 06.06.1975 року № 90, а також інших державних республіканських та відомчих документі в кожному міністерстві, відомості або іншому централізованому органі виконавчої влади, підприємствах, установах і організаціях, в рамках адміністративно-територіальних одиниць (районів, міст тощо) створювались служби формування Цивільної оборони. Згідно п.9 ч.2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни відносяться особи, які були залучені до формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. ОСОБА_1 звернувся до відповідача щодо надання йому статусу інваліда війни відповідно до вказаного закону, проте відповідачем по справі його звернення залишені без задоволення. Таку відмову позивач вважає незаконною та просить надати йому статус інваліда війни. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що з 1.01.2005 року набрав чинності п.9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте відповідно до роз'яснень, які надійшли до Управління з Міністерства праці та соціальної політики України (лист № 751/014/91 від 05.11.2007 р.) органи праці та соціального захисту населення мають право встановлювати статус інваліда війни на підставі довідки, яка містить інформацію про наказ чи розпорядження щодо залучення особи до формування Цивільної оборони, займану посаду та документів про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідки про встановлення інваліда внаслідок захворювань, пов'язаних з виконанням службових обов'язків. Документи надані позивачем не містять відомостей про залучення осіб в інтересах яких заявлено позов до складу формувань Цивільної оборони для участі у ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки № 01-08/1028 від 05.07.2010р. Головного Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації (колишній штаб ЦО Київської області) ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування медичної служби ЦО Бориспільського району від Бориспільської центральної районної лікарні в період з 23 по 29 травня 1986 року, яке входило до складу формувань ЦО Київської області на підставі розпорядження начальника ЦО Київської області від 26.04.1986 № 01/1, від 30.04.1986р. № 02, від 19.05.1986 № 52, та інших про залучення МСЦО Київської області. 26.06.2001 року ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності довічно. Причиною інвалідності є захворювання, яке повязане із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Після звернення до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо надання ОСОБА_1 статусу інваліда війни, відповідач відмовив у задоволенні його заяви. Таку відмову суд вважає неправомірною виходячи з наступного.

Згідно п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до діючого на той час Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів № 1111 від 18 березня 1976 року, в організаціях та підприємствах де працював позивач було створено невоєнізовані формування Цивільної оборони.

Факт залучення ОСОБА_1 до зазначених робіт підтверджується матеріалами, а саме: довідкою, виданою управлінням з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації № 01-08/1028, де зазначено, що ОСОБА_1 з 23.05 по 29.05.1986р. працював в Чорнобильському районі Київської області по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.; наказом № 5 від 09.01.1990р.

ОСОБА_1 встановлено відповідну групу інвалідності (довічно), за захворювання пов'язані з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд не бере до уваги розяснення, які відповідач надав суду від управління Міністерства праці та соціальної політики України, оскільки вони являються нормативними актами та суперечать п. 9 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та іншим матеріалам справи.

З огляду на вищенаведене суд не приймає твердження відповідача, що документи надані ОСОБА_1 не містять відомостей про його залучення до складу формувань Цивільної оборони для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Таким чином суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 17, 71, 86, 94, 160, 163 КАС України, ст. 4, 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

постановив:

позов Бориспільського міжрайонного прокурора в інтересах громадянина, який позбавлений можливості самостійно захистити власні права ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання надати статус інваліда війни задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу інваліда війни неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради надати ОСОБА_1 статус інваліда війни відповідно до п.9 ч.2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київської апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Бориспільський міськрайонний суд, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Левченко