Справа № 22-а-14317/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 червня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Воробйової Н.С.

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області про проведення перерахунку та виплати пенсії, -

в с т а н о в и л а:

В липні 2010 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що вона є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Вказував, що відповідач виплачує йому державну та додаткову пенсію у меншому розмірі ніж встановлено законом, у зв'язку з чим просив визнати відмову відповідача щодо нарахування і виплати несплаченої позивачу пенсії як інваліду ІІ групи згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2009 року незаконною, зобовязати відповідача встановити ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи І категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи державну пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію у розмірі передбаченому ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком. А також додаткової пенсії в розмірі, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - 75% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зобовязати відповідача здійснити перерахунок позивачеві державної та додаткової пенсій, нарахувавши та виплативши. З урахуванням раніше виплаченого, починаючи з 21.01.2010 року державну пенсію у розмірі передбаченому ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме 120 грн. інформаційно технічного забезпечення.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 р. позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача щодо нарахування і виплати несплаченої позивачеві пенсії як інваліду ІІ групи згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2009 року незаконною. Зобовязано відповідача встановити позивачеві як інваліду ІІ групи І категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи державну пенсію за шкоду заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію в розмірі передбаченому ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , а саме із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії в розмірі передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зобовязано відповідача здійснити перерахунок позивачеві державної та додаткової пенсій, нарахувавши та виплативши, з урахуванням раніше виплаченого, починаючи з 21.01.2010 року державну пенсію у розмірі передбаченому ч. 1 ст. 54 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Стягнуто з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме 120 грн. на інформаційно технічне забезпечення судового розгляду.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач як інвалід ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи - категорія 1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Вишгородському районі, отримує пенсію як інвалід ЧАЕС ІІ групи і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Проте основна та додаткова пенсії виплачувалися позивачу з 2008 року згідно постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 р. у меншому розмірі в фіксованих сумах, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов частково в межах строку звернення до адміністративного суду.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині стягнення з відповідача судового збору.

Судом першої інстанції не було враховано вимоги ст.94 КАС України, відповідно до якої у випадку ухвалення рішення на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею судові витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат ухвалена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову в цій частині і ухвалити нову постанову про віднесення судових витрат за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 202, 205-206 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області задоволити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 13 серпня 2010 року в частині розподілу судових витрат скасувати і ухвалити нову, якою на користь позивача витрати на інформаційно технічне забезпечення в сумі 120 грн. з Державного бюджету України.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : (підпис)