Справа № 22-а-13406/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Воробйової Н.С.,

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2009 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зобовязання відповідача вчинити дії по виплаті недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2009 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказував, що відповідач виплачує йому підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом. В звязку з чим просив відновити пропущений строк для звернення до суду, зобовязати відповідача нарахувати на його користь недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2008 роки в сумі 1057 грн. Зобовязати відповідача нарахувати щомісячну соціальну державну допомогу, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в подальшому при нарахуванні пенсії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2009 р. позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області щодо не нарахування позивачеві щомісячної державної соціальної допомоги згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення позивачеві, згідно вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, який встановлений виходячи з розміру прожиткового мінімуму на особу, яка втратила працездатність Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за період з 22.05.2008 року щомісячно до 31.12.2008 року з урахуванням нарахованих та виплачених сум.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, який набув статусу дитини війни, має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Білоцерківському районі Київської області, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення відповідачем у 2008 р. виплачувалося на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов частково.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку підвищення до пенсії дітям війни необґрунтовані, поскільки ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» чітко встановлює розмір підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2009 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зобовязання відповідача вчинити дії по виплаті недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення, залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : (підпис)