Справа № 2-а-805/2010
Суддя: Левченко А. В.
Дата ухвалення: 2010-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2а-805/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Левченка А.В.

при секретарі Банасько І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Голосіївського ВДАІ м. Києва прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив :

10.09.2010 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому вказав, що постановою інспектора ДПС Голосіївського ВДАІ прапорщика міліції ОСОБА_2 від 05.08.2010 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. З вказаної постанови вбачається, що 05.08.2010 року о 00.04 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул. Саперно-Слобідська рухався зі швидкістю 92км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості. Швидкість вимірювалась приладом "Беркут" № 0606040. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач не згодний з діями інспектора, а тому просить постанову серії АА № 453118 від 05.08.2010 року про накладення адміністративного стягнення скасувати, провадження по справі закрити. Крім того, позивач просить поновити строк на оскарження постанови, в зв"язку з тим, що він звертався до суду зі скаргою та вона була повернута, як така, що не відповідає вимогам ст.. 17 КАС України. Позивач повністю підтримав заявлені вимоги та просив слухати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Своїх пояснень чи заперечень до суду також не направив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2010 року о 00.04 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул. Саперно-Слобідська рухався зі швидкістю 92км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості. Швидкість вимірювалась приладом "Беркут" № 0606040. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В ході розгляду справи встановлено, що 05.08.2010 року позивач дійсно рухався на власному автомобілі НОМЕР_1 по вул. Саперно-Слобідська в м. Києві в напрямку Південного мосту. Рухаючись з дотриманням правил дорожнього руху, він був зупинений працівником ДАІ та повідомлений про перевищення швидкості. При цьому, прапорщик ОСОБА_2 показав зафіксовану на приладі "Беркут" швидкість 92 км/год. В цей час, крім позивача, також рухались інші автомобілі. Незважаючи на заперечення позивача, інспектором був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, однак доказів, що перевищення швидкості відбулось саме ним, не надав.

Відповідно до положень КУпАП, Закону України «Про дорожній рух», у разі порушення Правил дорожнього руху України, водій повинен бути зупинений, постанову складено на місці, у випадку незгоди с порушенням - повинен бути складений протокол, у порядку передбаченому ст. 256 КУпАП, із зазначенням відомостей про особу, що скоїла правопорушення, пояснень цієї особи, та роз'ясненням її права на правову допомогу та на право оскарження даної постанови.

Статтею 9 КУпАП чітко визначене поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП, при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Однак в даному випадку відповідачем не надано жодного доказу щодо обєктивності та правомірності винесеної постанови відносно ОСОБА_1

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тобто з наведеного вбачається формальний підхід інспектора до вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України "Про міліцію" міліція, відповідно до своїх завдань, зобов"язана припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах по них.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідачем були порушені вимоги ст. 280 КУпАП, а саме, інспектором ДПС Голосіївського ВДАІ м. Києва прапорщиком міліції ОСОБА_2 не було безпосередньо встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні вказаного правопорушення, докази про зазначений факт в постанові відповідача відсутні. Тому вважаю, що інспектор ДПС Голосіївського ВДАІ м. Києва прапорщик міліції ОСОБА_2 повністю не дослідив всі обставини справи при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Оскільки відповідачем не надано доказів правомірності та законності своїх дій та жодного доказу того, що позивачем було порушено вимоги п. 12.4 ПДР, а саме: технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення не доведена, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому дії відповідача слід визнати неправомірними, а зазначену постанову інспектора ДПС Голосіївського ВДАІ м. Києва прапорщика міліції ОСОБА_2 скасувати як незаконну.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивачем пропущено встановлений десятиденний строк на оскарження постанови від 05.08.2010р. Проте, оскільки позивач зазначену постанову оскаржував у встановлений законодавством строк, але не у відповідності до вимог ст.. 17 КАС України, йому було повернуто подану ним скаргу. З цих підстав суд вважає, що причина пропуску зазначеного строку є поважною, а тому підлягає поновленню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 122, 247, 287-289, 293 КУпАП, ст.158, 163 КАС України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Голосіївського ВДАІ м. Києва прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови інспектора Голосіївського ВДАІ м. Києва прапорщика міліції ОСОБА_2 серія АА № 453118 від 05.08.2010р. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного штрафу у сумі 340 грн.

Скасувати постанову серії АА № 453118 від 05.08.2010 року, складену інспектором ДПС Голосіївського ВДАІ м. Києва прапорщиком міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в сумі 340 грн. Провадження по справі закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Левченко