Справа № 2-а-2477/11
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2011-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 2-а-2477/11
пр. №
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2011 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Петренко Н.О.

розглянувши цивільну справу в порядку скороченого провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Київського міського військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15.12.2000 року по 30.12.2001 року та з 16.02.1004 року по 21.01.2005 року проходив військову службу у 53 групі військових спостерігачів України, яка входить до складу спільних миротворчих сил у зоні безпеки Придніпровського регіону республіки Молдова. З 31.12.2010 року виключений із списків особового складу військової частини та набув право на отримання пенсії. Під час обрахунку вислуги років на пенсію Генеральний штаб не врахував вимог ст.8 ЗУ від 23.04.1999 року «Про участь України в міжнародних миротворчих операціях» щодо обчислення вислуги років за час виконання обов`язків у складі миротворчого контингенту з розрахунку один місяць за три. Тому пенсія нараховується у значно меншому розмірі. Позивач просить позов задовольнити, зобов`язати відповідачів здійснити перерахунок вислуги років з урахуванням часу виконання обов`язків у складі 53 групи військових спостерігачів України, нарахувати та виплатити недоплачену різницю пенсії із 31.12.2010 року.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надав до суду свої заперечення від 04.04.2011 року в яких просить суд відмовити в задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що ГУ ПФУ призначило пенсію позивачу відповідно до наданого послужного списку МО України(де зазначається вислуга років) та інших наданих документів відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Представник Генерального штабу Збройних Сил України надав до суду клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропущенням місячного строку звернення до адміністративного суду, так як позивач був звільнений з військової служби 31.12.2010 року, а позов до суду подав тільки 30.03.2011 року. Наслідком пропущення строків звернення до адміністративного суду, відповідно до ст.100 КАС України є залишення позову без розгляду. У своїх запереченнях представник відповідача наголосив, що на момент звільнення ОСОБА_1 претензій щодо терміну та порядку подання до звільнення немав. Функцію обчислення вислуги років для призначення пенсії позивачу виконуав Департамент фінансів Міністерства оборони України. ОСОБА_1 звільнився із військової служби у запас за станом здоров`я. З розрахунком вислуги років був ознайомлений, претензій не мав.

Представник Київського міського військового комісаріату пояснення по справі не надав. Копія позовної заяви разом з додатками направлялася.

Суд, оцінивши надані позивачем та відповідачами докази дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є підполковник запаса за станом здоров`я відповідно до п.б ст.26 ЗУ »Про військовий обов`язок і військову службу». Перебуває на обліку у Пенсійному фонді України з 01.01.2011 року та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Позовну заяву подав до суду 19.03.2011 року.

Таким чином відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого зазначеним Кодексом або іншими законами. У зв`язку з цим суд під час розгляду даної справи застосовує строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами( дисциплінарними статутами). Суд виходить із строків звернення до суду, визначених частиною першою ст.233 Кодеку законів про працю України так як на момент звільнення позивач був ознайомлений з розрахунком вислуги років.

Згідно ст.233 Кодеку законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Тому за загальним правилом, позивач мав право звернутися до суду з заявою про розв`язання даного спору у місячний строк з дня вручення копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №270 від 31.12.2010 року. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду лише 19.03.2011 року

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд всебічно, повно та обєктивно, перевіривши надані по справі докази вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 даного Кодексу.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 7-9, 11, 19, 69-71, 160-165, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Київського міського військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: