Справа № 809/3868/15
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. № 809/3868/15

17 год. 05 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Хомі О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі до сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2015 року управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі (надалі УПФУ в Городенківському районі) звернулося до суду з адміністративним позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно не відшкодував витрати, понесені УПФУ в Городенківському районі на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до вимог законодавства на пільгових умовах колишнім працівникам підприємства. У звязку з цим та враховуючи надісланий відповідачу розрахунок заборгованості по відшкодуванню вищезгаданих витрат у сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка виникла заборгованість перед органами Пенсійного фонду України в загальній сумі 4 326,36 грн., яка підлягає до стягнення в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач є платником страхових внесків на обовязкове державне пенсійне страхування. Обєктом оподаткування для платника зазначеного збору є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 вказаного Закону. Згідно з пенсійним законодавством України відповідач, як сільськогосподарський виробник, зобовязаний відшкодовувати фактичні витрати органу Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали у даному кооперативі. Підприємство щомісяця до 25-го числа зобовязане вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Згідно із розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", платник повинен відшкодувати виплачені пільгові пенсії за період з 01.07.2015 року по 26.08.2015 року у розмірі 4 326,36 грн. Оскільки дану суму відповідачем добровільно не відшкодовано, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, з мотивів викладених у запереченні на позовну заяву. Пояснили, що витрати на відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідачем за період з 01.07.2015 року по 26.08.2015 року відшкодовано повністю, що підтверджується відповідним платіжним дорученням за №280 від 07.09.2015 року. Одночасно відповідач не погоджується з підставністю позовних вимог в частині стягнення коштів на відшкодування витрат іншим пенсіонерам, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки вважає, що пенсії призначені вищевказаним пенсіонерам незаконно. Зокрема вказали, що відповідно до п.2 Порядку призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали пятеро і більше дітей, право на пенсію на пільгових умовах дана категорія жінок, має виключно у випадку зайнятості на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також у фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Водночас, згідно поданих довідок та книг розрахунків на оплату праці ОСОБА_6І та ОСОБА_7 були прийняті на роботу до СВК ім. Шевченка на період сезонних робіт, тобто тимчасово, а тому законних підстав для призначення даних пенсій, а в подальшому на стягнення з відповідача витрат на їх виплату та доставку не має. Просили в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Т.Г. Шевченка зареєстрований як юридична особа в управлінні Пенсійного фонду України в Городенківському районі та згідно ч.3 ст.15 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування(далі-Закон) є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України, так як ст.14 Закону визначає відповідача страхувальником (а.с. 9).

У відповідності до ст.1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно ч.2 Прикінцевих положень ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та р.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, підприємства зобовязані відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Даний порядок врегульований положеннями Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка має нормативний характер, як така, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663, та якою встановлено, що підприємства зобовязані відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві.

Згідно пункту 6 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції. Пунктом 6.8 Інструкції встановлено, що суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону , сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до досліджених судом матеріалів відповідних пенсійних справ пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_6 і ОСОБА_7 призначені як жінкам, що працювали у сільськогосподарському господарстві та виховали до 14-ти річного віку пятеро дітей. Дані громадяни працювали у сільськогосподарському виробничому кооперативі ім. Т.Г. Шевченка, що підтверджується виданими відповідачем довідками про перебування вищевказаних пенсіонерів членами колгоспу (а.с. 12, 17, 22, 29).

Судом встановлено, що згідно дослідженого в якості письмового доказу по справі розрахунку, складеного відділом надходження доходів управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі, загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вищевказаним громадянам, яка підлягає до стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка за період з 01.07.2015 по 26.08.2015, становить 4 326,36 грн.

Відповідно до вищевказаного розрахунку кооператив щомісячно зобовязаний відшкодовувати пільгові пенсії, виплачені пенсіонерам ОСОБА_4 в розмірі 206,65 грн., ОСОБА_5 273,64 грн., ОСОБА_6 825,35 грн. та ОСОБА_7 857,54 грн. Даний розрахунок у встановленому порядку був направлений страхувальнику та отриманий останнім 22.01.2015 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34, 35).

З огляду на вищевикладене, у спірних правовідносинах судом встановлено наявність визначеного чинним законодавством зобов'язання сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка відшкодувати витрати, понесені управлінням Пенсійного фонду України в Городенківському районі на виплату та доставку пільгових пенсій, в тому чмслі і за період з 01.07.2015 по 26.08.2015 року.

Судом встановлено, що як вбачається з наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу копії платіжного доручення №280 від 07.09.2015 року відповідачем відшкодовано УПФУ в Городенківському районі витрати на виплату та доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за період з квітня по вересень 2015 в сумі 2 539,03 грн.

Представник позивача дану обставину визнала, однак пояснила, що так як за СВК ім. Т.Г. Шевченка була заборгованість за попередні періоди, то дані кошти були зараховані в порядку черговості.

Таким чином визначений законодавстом України обов'язок щодо відшкодування вищезгаданих витрат виконано відповідачем не у повному обсязі, зокрема у встановлений строк залишилась несплаченою зазначена в розрахунках сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах пенсіонерам ОСОБА_6 та ОСОБА_7

При цьому суд відхиляє як безпідставні доводи представників відповідача про незаконність призначення УПФУ в Городенківському районі пенсій громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Так згідно ч.2 ст.11 КАСУ суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Оскільки в даній справі вимог про визнання нечинними рішень органів ПФУ про призначення пенсій вищевказаним пенсіонерам не заявлена, суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо неправомірності даних рішень суб'єкта владних повноважень та застосування відповідних наслідків протиправності цих рішень.

За таких обставин за сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. Т.Г. Шевченка утворилась заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, даним пенсіонерам призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 01.07.2015 по 26.08.2015 в розмірі 2 365,78 грн. (4 326,36 грн. - 2 539,03 грн. = 2 365,78 грн.) яка і підлягає відшкодуванню відповідачем.

Одночасно суд вважає безпідставною заявлену позовну вимогу в частині стягнення витрат в сумі 2 539,03 грн. на виплату та доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за період з 01.07.2015 року по 26.08.2015 року 2015 року.

Так суд залишає без уваги твердження представника позивача про правомірність зарахування коштів, сплачених відповідачем згідно платіжного доручення №280 від 07.09.2015 року з наступних мотивів.

Порядок здійснення безготівкових розрахунків в Україні в національній валюті визначається відповідною Інструкцією, затвердженою Постановою НБУ від 21.01.2004 року за №22.

Відповідно до п.3.1 глави 3 вищевказаної Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Серед обовязкових реквізитів, які повинно містити платіжне доручення зазначено також і «призначення платежу».

Згідно п.3.3. глави 3 Інструкції операцію з перерахування коштів з відповідного рахунку на рахунок отримувача банк отримувача оформляє меморіальним ордером, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер і дату електронного розрахункового документа, а також повторює текст реквізиту "Призначення платежу" цього електронного розрахункового документа.

Здійснивши системний аналіз вищевказаних норм суд приходить до висновку, що чинним законодавством, яке регулює порядок здійснення безготівкових розрахунків не передбачено права отримувача коштів змінювати призначення платежу, яке вказане у електронному розрахунковому документі.

З огляду на дані обставини, оскільки суд вважає неправомірним зарахування пенсійним органом суми у розмірі 2 539,03 грн., сплаченої сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. Т.Г. Шевченка на відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в погашення наявної за відповідачем заборгованості по відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених крім вищевказаним пенсіонерам і громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередні періоди, позовна вимога у частині стягнення вищезазначених коштів до задоволення не підлягає.

Доказів сплати заборгованості в сумі 2 365,78 грн. по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідачем не представлено, доводів позивача не спростовано, тому позов слід задовольнити частково.

На підставі ст.67 Конституції України, п.2 Прикінцевих положень ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, п.1 ст.2, п.1 ст.4 ЗУ Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування, п.п. 6.1,6.4, 6.5, 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління ПФУ, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за N 64/8663, керуючись ст.ст.11, 71, 86, ч.4 ст.128, ст.160, ст.162, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка на користь управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі 2 365 (дві тисячі триста шістдесят пять) грн. 78 коп. невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.07.2015 року по 26.08.2015 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 27.10.2015 року.