Справа № 821/4669/14
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/800/28025/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Сороки М. О., Чумаченко Т. А.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Дивненської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області про зобов'язання виконати вимогу, касаційне провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року Державна фінансова інспекція в Херсонській області (далі - ДФІ в Херсонській області) звернулась до суду з адміністративним позовом до Дивненської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області (далі - Дивненська сільська рада) про зобов'язання виконати пункт 2 вимоги № 453-29/1988 від 02 вересня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за результатами проведеної позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Дивненської сільської ради за період з 01 липня 2013 року по 31 травня 2014 року, ДФІ в Херсонській області складено акт ревізії № 43-27/76 від 19 серпня 2014 року, внаслідок чого позивачем сформовано вимогу стосовно усунення виявлених в діяльності відповідача порушень фінансово-бюджетної дисципліни.

Пункт 2 спірної вимоги був прийнятий на підставі висновків позивача про те, що у період з 01 липня 2013 року по 31 травня 2014 року Дивненською сільською радою нараховано та виплачено гр. ОСОБА_1 заробітну плату за фактично невідпрацьований час у сумі 6521,50 грн. та відповідно зайво нараховано єдиний соціальний внесок до державних цільових фондів у сумі 2367,30 гривень.

Позивач вважає, що пункт 2 вимоги № 453-29/1988 від 02 вересня 2014 року є законним та виправданим у правовому сенсі за наявності усіх перелічених порушень відповідачем вимог законодавства щодо нарахування та виплати заробітної плати.

У зв'язку з цим, ДФІ в Херсонській області звернулась до суду з вимогою про зобов'язання виконати пункт 2 вимоги № 453-29/1988 від 02 вересня 2014 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ДФІ в Херсонській області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу, представник Дивненської сільської ради у своїх запереченнях зазначає на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання ухвали Новотроїцького районного суду Херсонської області від 06 серпня 2014 року старшим державним фінансовим інспектором Генічеської міжрайонної Державної фінансової інспекції Морозовим Є. Ю. на підставі направлення № 227 від 08 серпня 2014 року здійснено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Дивненської сільської ради стосовно дотримання вимог законодавства щодо нарахування та виплати заробітної плати за період з липня 2013 року по травень 2014 року працівнику ОСОБА_1, внаслідок проведення якої складено акт № 43-27/76 від 19 серпня 2014 року.

На підставі висновків вищевказаного акту 02 вересня 2014 року контролюючим органом сформовано вимогу № 453-29/1988 про усунення фінансових порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності відповідача, яка розглядається в частині пункту 2, у відповідності до якого від Дивненської сільської ради вимагається:

- стягнути з ОСОБА_1 зайво виплачену заробітну плату у сумі 6521,50 грн., в порядку та розмірах, встановлених статтями 127, 136 КЗпП України. В іншому випадку стягнути кошти у сумі 6521,50 грн. з особи, винної у зайвих грошових виплатах, у порядку та розмірах, встановлених статтею 136 КЗпП України;

- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску та повернути зайво сплачені кошти в сумі 2367,30 грн. шляхом зарахування в рахунок майбутніх платежів.

У відповідності до викладеного в акті ревізії, підставою прийняття вимоги в частині пункту 2 слугувало встановлення ревізією порушення вимог статті 94 КЗпП України та статті 1 Закону України "Про оплату праці" внаслідок нарахування та виплати гр. ОСОБА_1 заробітної плати за фактично невідпрацьований час в сумі 6521,50 грн. та відповідно зайво нарахованого єдиного соціального внеску до державних цільових фондів в сумі 2367,30 грн (36,3 %), що разом складає 8888,80 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю та про їх наявність може бути зазначено у вимозі, однак вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги.

Зазначена позиція була підтримана і Одеським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно із статтею 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Частиною 3 статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" встановлено, що порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4-5 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20 квітня 2006 року (далі - Порядок) передбачено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться контролюючими органами відповідно до Закону та цього Порядку. Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів контрольно-ревізійної роботи, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом.

Відповідно до пункту 35 Порядку результати ревізії оформляються актом.

Виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції контролюючого органу, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

Після складення акту ревізії посадова особа контролюючого органу підписує всі його примірники та забезпечує реєстрацію в журналі реєстрації актів ревізій, форма якого визначається Держфінінспекцією.

Пунктом 46 Порядку передбачено, що у разі вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

У відповідності до частини 1 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Згідно із статтею 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1 була фіктивно працевлаштована на посаду двірника дитячого садка "Горобинка", чим територіальній громаді в особі сільської ради завдано збитків на загальну суму 5772,00 гривень.

За вищевказаним фактом відкрито кримінальне провадження, в ході досудового слідства якого встановлено зловживання посадовими особами Дивненської сільської ради та дитячого садка "Горобинка" своїм службовим становищем шляхом розкрадання бюджетних коштів, призначених на виплату заробітної плати двірнику дитячого садка "Горобинка" ОСОБА_1.

Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 06 серпня 2014 року надано дозвіл на проведення органами ДФІ у Херсонській області позапланової ревізії в Дивненській сільській раді з питань дотримання законодавства щодо нарахування та виплати заробітної плати в Дивненській сільській раді у період з липня 2013 року по травень 2014 року, з питань правильності перерахування працівниками заробітної плати та з питань достовірності документального оформлення фактичного виконання трудових обов'язків працівниками сільської ради.

Так, на виконання вищевказаної ухвали старшим державним фінансовим інспектором Генічеської міжрайонної Державної фінансової інспекції Морозовим Є. Ю. на підставі направлення № 227 від 08 серпня 2014 року здійснено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Дивненської сільської ради, за результатами проведення якої складено акт № 43-27/76 від 19 серпня 2014 року, в якому встановлено порушення вимог законодавства щодо нарахування та виплати заробітної плати за період з липня 2013 року по травень 2014 року фіктивно працевлаштованому працівнику дитячого садка "Горобинка" на загальну суму 8888,80 гривень.

Відповідно до пункту 4.3 Положення про територіальні органи Державної фінансової інспекції України та їх підрозділи, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1236 від 03 жовтня 2011 року державні фінансові інспекції в областях зокрема, мають право звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведеної норми дає підстави колегії суддів Вищого адміністративного суду України вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що оскаржувана вимога № 453-29/1988 від 02 вересня 2014 року в частині пункту 2, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов'язковою для виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, проте вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Обставини щодо відшкодування збитків можуть перевірятись судом лише у справі за відповідним позовом органів Державної фінансової інспекції України.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати Верховного Суду України у постановах від 28 жовтня та 25 листопада 2014 року (справи №№ 21-462а14, № 21-442а14 відповідно).

З урахуванням того, що ДФІ в Херсонській області звернулась із позовом про виконання вимоги, а не про стягнення збитків, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю та про їх наявність може бути зазначено у вимозі, однак вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді М. О. Сорока

Т. А. Чумаченко