Справа № 547/975/15-а
Суддя: Халявка В. І.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/975/15-а
Провадження №2-а/547/27/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

з участю:

представника позивача Пироженка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області старшини міліції Салогуба Євгенія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до районного суду з адміністративним позовом, в якому зазначав, що 11 серпня 2015 року о 8 год.40хв. в м. Запоріжжі відповідачем інспектором ДПС Салогубом Євгенієм Олександровичем було складено протокол про адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та тут же на місці на греблі Запорізької ГЕС винесено постанову про накладення на нього, позивача, адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Позивач зазначав, що він не порушував Правил дорожнього руху та не перевищував встановленої швидкості, про що написав у своєму поясненні в протоколі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження своєї правоти відповідач продемонстрував йому пристрій «Візир», де справді значилася цифра 74, однак через неякісне зображення ні номер автомобіля , ні його марку ідентифікувати було неможливо.

Позивач зазначав, що при складанні протокола про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення відповідач допустив ряд порушень чинного законодавства України, зокрема недбало склав протокол про адміністративне правопорушення, не опитав свідків, що знаходилися в салоні його автомобіля, не надав документів про справність та правомірність використання радіолокаційного пристрою «Візир», всупереч рішенню Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року одночасно із складанням протоколу про адміністративне правопорушення там же на місці виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, чим порушив його право на всебічний та неупереджений розгляд справи.

Позивач вказував і на інші порушення при застосуванні радіолокаційного приладу, при складанні протокола та винесенні постанови і просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення на нього адміністративного стягнення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Пироженко Олександр Миколайович підтримав його позовні вимоги.

Відповідач Салогуб Євгеній Олександрович в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подав. До початку розгляду справи по суті відповідачем не подано заперечень на позов та будь-яких доказів.

Згідно з карткою про вручення поштового відправлення повістку про виклик до суду відповідача на 21 жовтня 2015 року отримано уповноваженою особою УДАЇ УМВС у Запорізькій області 12 жовтня 2015 року, тобто завчасно. За таких обставин за згодою представника позивача вирішено розглядати справу без участі відповідача Салогуба Є.О.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Встановлено, що 11 серпня 2015 року о 8 год.45 хв. інспектором ДПС відділу ДАЇ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області старшиною міліції Салогубом Євгенієм Олександровичем складено протокол серія АП1 №300397 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП, та винесено постанову серія ПС2 №510715 від 11 серпня 2015 року про накладення на останнього штрафу у розмірі 255 гривень.

В протоколі та постанові зазначено, що ОСОБА_2, рухаючись автомобілем «Волксваген» у м. Запоріжжі по греблі Запорізької ДГЕС на аварійно небезпечній ділянці, позначеній дорожнім знаком 1.39, в зоні дії дорожнього знака 3.29 (обмеження максимальної швидкості) рухався із швидкістю 74 км/год. При цьому перевищив максимально допустиму швидкість на 34 км та вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст.122 КУпАП.

В протоколі в графі»пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_2 власноруч записано: «Швидкісний режим не порушував. Рухався зі швидкістю 54 км/год. Маю свідків в салоні автомобіля ОСОБА_4 та ОСОБА_5».

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд виходив з того, що відповідно до приписів ст. 69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачеві Салогубу Є.О. пропонувалося судом надати докази на підтвердження правомірності складання протокола про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, однак він такою можливістю не скористався, доказів суду, в тому числі отриманих з допомогою радіолокаційного вимірювального приладу «Візир», не надав, в суд не з'явився для особистих пояснень.

В ході розгляду адміністративного позову судом було витребувано справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, що знаходиться в Семенівському ВДАЇ Полтавської області. Із наданої суду копії справи вбачається, що вона складається із трьох аркушів - протокола про адміністративне правопорушення, постанови у справі про адміністративне правопорушення та рапорта інспектора Салогуба Є.А.(а.с.20-23).

Будь-яких фактичних даних про перевищення позивачем ОСОБА_2 швидкості руху в зазначений час та в зазначеному місці в матеріалах справи немає.

Не надано суду і документів про правомірність використання радіолокаційного приладу «Візир».

Таким чином не спростовано твердження позивача ОСОБА_2 про те, що він не перевищував швидкості та не порушував Правил дорожнього руху.

Дії відповідача з розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення безпосередньо після складання протокола про адміністративне правопорушення не узгоджуються з рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015, в якому зроблено висновок про те,що місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення не є місце його вчинення та складання протокола.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення на місці його складання і безпосередньо після його складання , не зазначивши в протоколі про свідків, на яких вказував позивач, та не опитавши їх, відповідач порушив право позивача на повний, всесторонній та об'єктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення не може бути визнана законною, а дії відповідача правомірними.

Керуючись ст.6-10,69-71,162,163,171-2 КАСУ,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову серія ПС2 № 510715 від 11 серпня 2015 року, винесену інспектором ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області старшиною міліції Салогубом Євгенієм Олександровичем про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В. І. Халявка

Повний текст постанови виготовлено 26 жовтня 2015 року.