Справа № 802/3437/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 жовтня 2015 р. Справа № 802/3437/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі (далі УПФ України у Бершадському районі) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 В.) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача утворилася заборгованість перед УПФ України у Бершадському районі зі сплатою єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 10970,78 грн. Зазначену суму заборгованості відповідач в добровільному порядку не сплачує, в зв'язку з чим подано адміністративний позов.

Ухвалою суду від 02.09.2015 відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 29.09.2015, в звязку з розбіжностями в адресі відповідача в податковій вимозі №Ф 63-13 від 01.08.2013 та місця реєстрації відповідача згідно Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця, суд прийняв рішення розглянути справу за загальними правилами КАС України..

В судове засідання представник позивача не прибув, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання також не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі відомостей про фізичну особу-підприємця.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що в разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказані вимоги КАС України, враховуючи клопотання представника позивача та неприбуття відповідача, повідомленої належним чином, суд дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду справи в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд установив такі обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в УПФ України у Бершадському районі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон), з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску. Перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється.

Відповідно до пп. 1.2 п. 1 ст. 1 Закону єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообовязкового державного соціального страхування в обовязковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України платник єдиного внеску зобовязаний подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообовязкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галу зі статистики.

Частина 8 ст. 9 Закону передбачає, що платники єдиного внеску зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобовязані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону сплата єдиного внеску здійснюється виключно у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду, відкриті в органах Державного казначейства України для його зарахування.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

З матеріалів справи видно, що позивач направляв відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення вимогу про сплату боргу від 01.08.2013 №Ф 63-13 в сумі 10970,78 грн. на адресу: вул. Уріцького, 6/6, с. Б.-Бершадські (а. с. 6). Доказів про отримання відповідачем вказаної вимоги позивачем не надано.

Водночас, як видно з Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога №Ф 63-13 від 01.08.2013 не може вважатись надісланою (врученою) ОСОБА_1, оскільки направлялась останній за невірною адресою, а тому вказана вимога є неузгодженою.

Отже, правових підстав для стягнення заборгованості з відповідача суд не вбачає.

З урахуванням наведеного в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Підстави для присудження судових витрат у справі відповідно до положень ст. 94 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя./підпис/. ОСОБА_2

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: