Справа № 807/523/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Справа № 876/7691/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Чопської митниці Міндоходів, правонаступником якої є Закарпатська митниця ДФС, на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Чопської митниці Міндоходів, правонаступником якої є Закарпатська митниця ДФС, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Чопської митниці Міндоходів № 36-о від 24.02.2015 р. «Про звільнення ОСОБА_1», поновити його з 25.02.2015 р. на займаній до звільнення посаді старшого державного інспектора сектору митного оформлення № 3 митного поста «Лужанка» Чопської митниці Міндоходів та зобов'язати нарахувати та виплатити суму заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.06.2015 р. адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржила Закарпатська митниця ДФС. Апеляційну скаргу мотивує тим, що звільнення позивача відбулося з дотримання норм трудового законодавства України. Крім того, апелянт зазначає, що в даному випадку не підлягають застосуванню норми ст.43 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), щодо отримання згоди профспілкової організації на звільнення працівника. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 перебував на держаній службі та працював в органах митної служби України з 24.01.2002 р. по 24.02.2015 р.

Постановою Кабінету Міністрів України № 67 від 01.03.2014 р. було ліквідовано Міністерство доходів і зборів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 160 від 21.05.2014 р. було утворено Державну фіскальну службу, як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» № 311 від 06.08.2014 р., зокрема, утворено як юридичну особу публічного права Закарпатську митницю Державної фіскальної служби, яка визначена правонаступником Чопської митниці Міндоходів, яка реорганізована шляхом приєднання до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби.

Наказом ДФС України від 12.09.2014 р. було затверджено чисельність працівників Закарпатської митниці ДФС у кількості 926 посад, що на 45 посад менше чисельності працівників Чопської митниці Міндоходів, яка була встановлена наказом Міністерства доходів і зборів України № 80 від 26.04.2013 р. «Про затвердження чисельності працівників територіальних органів Міндоходів» та становила 971 одиницю.

Наказом Міністерства доходів і зборів України «Про реорганізацію Чопської митниці Міндоходів» № 45 від 28.11.2014 р. розпочато реорганізацію Чопської митниці Міндоходів та утворено комісію з реорганізації Чопської митниці Міндоходів.

03.12.2014 р. наказами Закарпатської митниці ДФС № 1 та № 2 введено в дію структуру Закарпатської митниці ДФС та штатний розпис Закарпатської митниці ДФС, згідно з якими зменшено чисельність митного поста «Лужанка». Так, штатна чисельність митного поста «Лужанка» Чопської митниці Міндоходів становила 53 одиниці, а штатна чисельність митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС 52 одиниці.

Наказом Чопської митниці Міндоходів від 24.02.2015 р. № 36-о ОСОБА_1, старшого державного інспектора сектору митного оформлення № 3 митного посту «Лужанка» Чопської митниці Міндоходів було звільнено 24.02.2015 р. у зв'язку із змінами в організації роботи та скороченням штату працівників митниці в окремих її структурних підрозділах, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, із зазначенням як підстави звільнення попередження про можливе наступне звільнення ОСОБА_1 від 08.12.2014 р.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що штатна чисельність підрозділу, в якому працював позивач не змінилася і посада скорочена не була. Крім того, відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження надання позивачу пропозицій щодо переведення на іншу роботу. Також не було надано доказів того, що працівник, яким були запропоновані вакантні посади та які були прийняті на роботу, мали вище кваліфікацію та продуктивність праці в порівнянні з позивачем. Не було також враховано переважне право позивача на залишення на роботі, оскільки на його утриманні перебувало двоє неповнолітніх дітей.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з вимогами ч.2 ст.40 цього Кодексу, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно частини 2 цієї статті, при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається : 1) сімейним при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

За змістом наведених вище норм закону та роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії, які за своєю кваліфікацією може займати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичній особі.

Також власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівнику всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2013 р. у справі № 21-319а13.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, штатна чисельність сектору митного оформлення № 3 митного поста «Лужанка» Чопської митниці Міндоходів та штатна чисельність аналогічного підрозділу - відділу митного оформлення № 3 митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС не змінилася, відтак, посада позивача скорочена не була.

Колегія суддів погоджується з твердженнями суду першої інстанції, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження надання позивачу пропозицій щодо переведення на іншу роботу. Відповідно до службової записки начальника відділу персоналу Закарпатської митниці ДФС від 09.02.2015 р., наявні вакантні посади в Закарпатській митниці ДФС були запропоновані іншим працівникам з врахуванням їхньої продуктивності праці, освітньо-кваліфікаційного рівня та досвіду роботи. Разом з тим, відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що працівники, яким були запропоновані вакантні посади та які прийняті на роботу, мали вищу кваліфікацію та продуктивність праці в порівнянні з позивачем.

Крім того, відповідачем при звільненні позивача не були враховані вимоги ст.42 КЗпП України щодо його переважного права залишення на роботі, оскільки на його утриманні перебувають двоє дітей, не враховано високу кваліфікацію позивача, підтверджену записами в трудовій книжці та тривалий безперервний стаж роботи в митних органах.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що звільнення позивача із займаної посади відбулося з порушенням трудового законодавства, а доводи, наведені в апеляційній скарзі таких висновків жодним чином не спростовують.

Відповідно до вимог ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше, як за один рік.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнув на користь позивача за період з 25.02.2015 р. по 03.06.2015 р. в розмірі 10 162,46 грн.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваного наказу.

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводами апеляційної скарги такі висновки не спростовуються, а тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Чопської митниці Міндоходів, правонаступником якої є Закарпатська митниця ДФС, залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року по справі № 807/523/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 27.10.2015 р.