Справа № К/9991/66148/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/66148/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.04.2011р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2011р. у справі за його позовом до Служби безпеки України, першого заступника директора Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії України ім. Я.Мудрого - ОСОБА_7, начальника спеціальної кафедри № 2 інституту підготовки слідчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії України ім. Я.Мудрого ОСОБА_8 про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання неправомірним віднесення військовослужбовцями Служби безпеки України ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 інформації, яка міститься у висновку службового розслідування, проведеного стосовно позивача, до інформації з обмеженим доступом, визнання неправомірним надання вказаними військовослужбовцями висновку службового розслідування обмежувального грифу «для службового користування» та скасування цього грифу.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.04.2011р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2011р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 28 Закону України «Про інформацію» за режимом доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Згідно статті 30 цього Закону інформація з обмеженим доступом за своїм правовим режимом поділяється на конфіденціальну і таємну.

Конфіденціальна інформація - це відомості, які знаходяться у володінні, користуванні або розпорядженні окремих фізичних чи юридичних осіб і поширюються за їх бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави» від 27.11.1998р. № 1893 постановлено Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям у межах їхніх повноважень у шестимісячний термін розробити і ввести в дію переліки конфіденційної інформації, що є власністю держави.

Відповідно до абзацу другого пункту першого цієї Інструкції переліки відомостей, які містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави, і яким надається гриф обмеження доступу «Для службового користування», розробляються експертними комісіями згідно з орієнтовними критеріями віднесення інформації до конфіденційної і затверджуються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, в яких утворюються або у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебувають ці відомості.

На виконання вказаної постанови Головою Служби безпеки України видано наказ від 05.11.1999р. № 245/дск, яким затверджено Перелік конфіденційної інформації, що є власністю держави в системі Служби безпеки України.

Пунктом 4.15 вказаного Переліку передбачено, що відомості щодо результатів службових розслідувань в системі Служби безпеки України містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави і знаходиться у володінні, користуванні або розпорядженні Служби безпеки України.

Пунктом 5 Положення про державну реєстрацію нормативних актів міністерств та інших органів державної виконавчої влади» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992р. № 731) встановлено, що на державну реєстрацію не подаються акти, зокрема, оперативно-розпорядчого характеру (разові доручення).

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14.06.2005р. першим заступником директора Інституту підготовки слідчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії України ім. Я.Мудрого ОСОБА_7 видано наказ № 217-ос про призначення службового розслідування з метою встановлення обставин, причин та умов знаходження позивача у період чергової відпустки за 2005 рік у Вовчанському районі Харківської області.

За результатами службового розслідування 21.06.2005р. членами комісії складено висновок, якому було надано обмежувальний гриф «для службового користування», а інформація, яка містилась у вказаному висновку, була віднесена до інформації з обмеженим доступом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що наказ № 245/дск, яким було затверджено Перелік конфіденційної інформації, не підлягав державній реєстрації у Міністерстві Юстиції України, оскільки був спрямований на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 1893, мав оперативно-розпорядчий характер та форму разового доручення, а тому суди прийшли до висновку, що інформація у матеріалах службового розслідування стосовно позивача є конфіденційною інформацією і знаходиться у володінні, користуванні та розпорядженні Служби безпеки України.

Крім того, суди прийшли до висновку про безпідставне посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 31.10.2008р., якою встановлено, що висновок службового розслідування відносно нього не містить конфіденційної інформації, оскільки судом не досліджувалось питання правомірності віднесення висновку службового розслідування до інформації з обмеженим доступом.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що віднесення інформації у висновку за матеріалами службового розслідування відносно позивача до інформації з обмеженим доступом та надання йому грифу «для службового користування» здійснено відповідачами відповідно до вимог чинного законодавства.

Наказ Служби безпеки України від 05.11.1999р. № 245/дск «Про перелік конфіденційної інформації, що є власністю держави в системі Служби безпеки України» у спірний період діяв і підлягав виконанню відповідними суб'єктами, в тому числі відповідачами, подальше скасування Верховним Судом України постанови у справі про адміністративне правопорушення, на що посилається позивач в обґрунтування касаційної скарги, не може свідчити про протиправність дій відповідачів при складанні висновку службового розслідування, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.04.2011р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський