Справа № 2а-6545/12/1370
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Львів № 876/969/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Гулида Р.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представника апелянта: ОСОБА_1

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2012 року в справі за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 до Городоцької міжрайонної державної податкової інспекції Львівської ОДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

23.07.2012 року позивач ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Городоцької міжрайонної державної податкової інспекції Львівської ОДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.07.2012 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2012 року позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення рішення від 18.07.2012 року № НОМЕР_1.

Не погодившись із даною постановою, апелянт Городоцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області подав апеляційну скаргу, покликаючись на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2012 року скасувати, та прийняти нову якою відмовити в позові.

Представник апелянта ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, податковий орган 10.07.2012 року провів камеральну перевірку правомірності нарахування за березень 2012 року податку на додану вартість по податковій декларації від 19.04.2012 року № НОМЕР_2.

За результатами перевірки складено акт № 20/17/НОМЕР_3 від 10.07.2012 р. яким встановлено порушення:

- п.185.1 ст.185, п.187.6 ст.187 ПК України, а саме позивач ОСОБА_2 занизив суму податкових зобовязань за березень 2012 року на суму 214 537,50 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту на суму 214 537,50 грн.

На підставі вказаного акту перевірки податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.07.2012 р. форми «Р» яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податку на додану вартість на суму 321 806,25 грн., в тому числі: за основним платежем 214 537,50 грн. та за штрафними ( фінансовими ) санкціями ( штрафами) 107 268,75 грн.

Відповідно до п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу України (далі - ПК України) операції платника податків з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу (орендарю) є об'єктом оподаткування ПДВ. Датою виникнення податкових зобов'язань орендодавця (лізингодавця) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичної передачі об'єкта фінансової оренди у користування орендарю (лізингоотримувачу) (п. 187.6 ст. 187 ПК України).

В пп. 196.1.2 п. 196.1 ст. 196 ПК України передбачено, що не є об'єктом оподаткування ПДВ операції з передачі майна у лізинг (оренду), крім переданого у фінансовий лізинг.

Отже, операція з повернення обєкта фінансового лізингу з метою оподаткування ПДВ для сторін такого правочину є обєктом оподаткування та оподатковується ПДВ у загальновстановленому порядку.

ФОП ОСОБА_2. на підставі укладених 29.07.2008р. договорів фінансового лізингу №№ L2832-08/08, L2834-08/08, L2835-08/08 отримав від ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» три сідлові тягачі DAF FT105XF460SC 2008 року випуску.

Згідно п. 2 статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитись від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

16 лютого 2012 року на вказаних договорах від 29.07.2008р. вчинено виконавчі написи №№ 319, 321, 322 (а.с.27-29) про повернення обєктів фінансового лізингу у звязку із несплатою в строк, згідно угодженого графіку лізингових платежів, заборгованості по кожному з договорів в сумі 382253,08 грн., в т.ч.: - відшкодування вартості предмета лізингу 112465,28 грн.; комісії лізингодавця 180266,36 грн.; пені 64081,17 грн.; додаткових витрат 25440,27 грн.

Тобто, станом на дату вчинення виконавчого напису (16.02.2012р.) вартість предмета лізингу (тягача DAF FT105XF460SC 2008 р.в.) становила 112465,28 грн.

За зверненням стягувача ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» на примусове виконання даних виконавчих написів №319, 321, 322 відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 23 та 24 лютого 2012 року були прийняті постанови про відкриття виконавчих проваджень, а також постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, розшук майна тощо.

Всі перелічені постанови державного виконавця за адміністративними позовами ФОП ОСОБА_2 скасовано як протиправні, що підтверджується судовими рішеннями (а.с.18-26) що набрали законної сили (а.с.80-88).

В межах згаданих виконавчих проваджень на підставі актів державного виконавця від 23.03.2012р. про повернення обєкта фінансового лізингу (а.с.161,163,164), три сідлові тягачі DAF були передані ТзОВ «Райффайзен ОСОБА_3».

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «Райффайзен ОСОБА_3»на підтвердження права на податковий кредит в березні 2012 року на сумі 214537 грн. по операціях з повернення від ФОП ОСОБА_2 обєктів фінансового лізингу подав до Окружної державної податкової служби Центрального офісу з обслуговування великих платників податків ДПС у м. Києві копії актів державного виконавця від 23.03.2012р., що не відповідають оригіналу оскільки, такі містять дописки щодо вартості обєкта фінансового лізингу та суми ПДВ.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що податковий орган під час камеральної перевірки ФОП ОСОБА_2 брав до уваги не лише дані податкової звітності платника податку, як передбачає Закон, а й копії документів, наданих Центральним офісом з обслуговування великих платників податків ДПС у м. Києві (акти державного виконавця від 23.03.2012р., згідно яких вартість кожного з трьох повернених обєктів фінансового лізингу складає 429074,99 грн., в т.ч. ПДВ 71512,50 грн.).

Отже, податковий орган провів перевірку, що одночасно має ознаки як камеральної, так і документальної, що суперечить ст.ст. 75,76,78 ПК України.

ст. 86 ПК України передбачено, що результати перевірок оформляються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Згідно із п. 6 Розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 22.12.2010 року № 984, факти виявлених порушень викладаються в акті перевірки чітко, обєктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В акті перевірки від 10.07.2012р. (а.с.11-14): відсутній опис господарських відносин, які існували між позивачем та ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3»; не зрозуміло, що слугувало підставою для заниження ФОП ОСОБА_2 суми податкових зобовязань за березень 2012 року; виклад порушень податкового законодавства, допущених позивачем, є не чітким. Податковий орган під час перевірки взяв до уваги лише документи, надані контрагентом позивача акти державного виконавця від 23.03.2012р.

Суд першої інстанції за клопотанням позивача витребував в органа ДВС та дослідив належні копії актів державного виконавця від 23.03.2012р. (а.с.161,163,164) та встановив, що податковий орган прийняв оскаржуване податкове повідомлення - рішення на підставі копій актів державного виконавця від 23.03.2012р. ( з дописками ). (а.с.139-141).

З долучених до справи письмових доказів видно, що податковий орган при прийнятті оскаржуваного рішення повністю проігнорував первинні та інші документи, надані платником податків як під час перевірки, так і долучені до заперечень на акт перевірки, а також до листів ФОП ОСОБА_2 податковому органу: щодо балансової та залишкової вартості обєктів фінансового лізингу; недостовірності копій актів державного виконавця від 23.12.2012р., наданих ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3»; копії судових рішень щодо незаконності дій та рішень державного виконавця тощо.

Так, податковий орган не встановив балансову та залишкову вартість транспортних засобів (тягачів) станом на березень 2012 року, не перевірив заявленої лізингодавцем вартості предмету фінансового лізингу, не перевірив доводів платника податку про недостовірність копій документів, що взяті до уваги податковим органом; не перевірив правильність визначення контрагентом позивача обєкта оподаткування ПДВ тощо. Оскільки, ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» при вчиненні виконавчого напису визначив вартість предмету лізингу (тягача) в сумі 112465,28 грн., а не 429074,99 грн.

Наведені обставини справи свідчать про те, що рішення податкового органу про визначення ФОП ОСОБА_2 податкового зобовязання по ПДВ ґрунтується на односторонніх, субєктивних та хибних висновках.

Колегія суддів також враховує той факт, що згідно постанов окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2012 року по справі № 2а-4848/12/2670, від 24.04.2012 року по справі № 2а-4481/12/2670 та від 15.05.2012 року по справі № 2а-4479/12/2670, що набрали законної сили, суд визнав протиправними дії відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві та скасував постанови про відкриття виконавчого провадження по вилученню в ФОП ОСОБА_2 сідлових тягачів.

Таким чином, акти державного виконавця Оболонського РУЮ м. Києва від 23.03.2012р. про повернення ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» від ФОП ОСОБА_2. обєктів фінансового лізингу не можуть встановлювати юридичних фактів (в т.ч. виникнення податкових зобовязань) оскільки, суд визнав протиправними та скасував підстави для проведення таких виконавчих дій.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, податковий орган діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бутизаконним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідност.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Городоцької міжрайонної державної податкової інспекції Львівської ОДПС залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2012 року у справі за № 2а-6545/12/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: Р.М. Гулид

ОСОБА_4