Справа № 760/15951/15-а
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-600/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, у якому просила визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови їй у призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн. з 06.06.2013 року та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком відповідно до ст.ст. 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2010 - 2012 роки з 06.06.2013 року та виплачувати її в подальшому.

В своєму позові позивач зазначила, що вона зверталася до відповідача з питанням про призначення та надання інформації щодо порядку обрахунку призначеної пенсії. Відповідач повідомив, що право призначення пенсії можливе один раз, вважає дану процедуру переходом на інший вид пенсії та при обрахунку заробітної плати застосував показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її конституційні права і законні інтереси, а тому змушена звернутися з позовом до суду.

Відповідач надав суду заперечення на позов, вважав його безпідставним і просив у його задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до п «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2002 року, виплата якої була припинена з 03 серпня 2011 року відповідно до особистої заяви у зв'язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років.

17 липня 2013 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням УПФУ в Солом'янському районі м. Києва від 22.07.2013 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 06 червня 2013 року.

14 травня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про надання інформації щодо порядку обрахунку призначеної пенсії.

Листом № 6453/09/Д-400 від 29 травня 2015 року відповідач повідомив позивача, що при розрахунку пенсії відповідно до заяви від 17.07.2013 року застосовано показник відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік - 1197,91 грн. згідно розпорядження від 22.07.2013 року.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Як передбачено ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право вибору пенсійних виплат і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, призначається одна із цих видів пенсії за її вибором.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу пенсія була вперше призначена в 2002 році за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а в 2013 році фактично здійснено переведення з пенсії на вислугу років на пенсію за віком відповідно до положень ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і заробітна плата для визначення розміру пенсії була розрахована із застосуванням показника середньої зарплати в України за 2007 рік.

Разом з тим, отримуючи пенсію за вислугу років, позивач скористалася своїм правом на вибір (призначення) державної пенсії у 2002 році, а отже подана позивачем заява від 17 липня 2013 року до управління Пенсійного Фонду України в Солом'янському районі м. Києва є заявою про переведення з одного виду пенсій на інший (в даному випадку з вислуги років на пенсію за віком).

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу вищевказаної норми видно, що поняття: «заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу» і «показник середньої заробітної плати» - це поняття не тотожні (різні).

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати є незмінним (порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики), тобто таким, який він був на час призначення пенсії.

Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» від 23.04.2012 року № 372, установлено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

В свою чергу, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» надає право особі виявити бажання врахувати заробітну плату (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вищевказаного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, суд вважає, що пенсійний орган при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком правомірно враховував показник відповідно до середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

У позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.І. Кізюн