Справа № 22-а-11017/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 22-а/9132/11 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 63 30.06.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого-судці ОСОБА_1,

Суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С., розглянула у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі про визнання відмови відповідача незаконною та зобовязання його здійснити перерахунок пенсії » урахуванням підвищення її на 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, -

в становила:

У березні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати відмову відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як ^дитині війни, протиправною, стягнути з відповідача на його користь, як дитині війни, недоплачену державну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2006-2008 роки в сумі 3891 грн.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2009 року позов задоволено частково. Визнано незаконною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 надбавки до його пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 надбавку до його пенсії за період з 01.03.2008 року по 31.12.2008 року у розмірі 970 грн. 60 коп.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ у м. Борисполі Київської області просить скасувати постанову суду, та ухвалити нову якою повністю відмовити в задоволенні позову посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,

посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у м. Борисполі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка йому виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

*

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення нарахувань та виплат з 01.03.2008 року оскільки лише 22 травня 2008 року рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 були визнані

неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Також колегія судців не можна погодитись з висновком суду в частині задоволеї позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 970 грн. як недоплачену суму надбавки до пенсії, як дитині війни, оскільки вчинення цієї дії щодо нарахування, перерахунку та виплати конкретних сум з урахуванням раніше виплачених сум є виключною компетенцією тільки УПФУ у м. Борисполі.

Тому, враховуючи положення ст.99 КАС, Рішення Конституційного Суду України № 10- рп/2008 від 22.05.2008 року, момент звернення до суду (25 березня 2009 року - згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві а.с.З) та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню від 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови суду та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2009 року скасувати та'ухвалити нову.

Визнати незаконною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 надбавки до його пенсії, що не виплачувалась йому в повному обсязі з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 надбавку до його пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку ^о Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді