Справа № 872/1497/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2015 рокусправа № 804/18584/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року у справі №804/18584/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції із встановлення з її боку порушень, згідно Акту від 16.06.2014 року за №2659/126/04-03-17-03/ «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб по операціях з ДОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року», визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції від 11.07.2014 року за №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 99413,77 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 25023,44 грн. В обґрунтування позову зазначалось про помилковість висновків, викладених в Акті перевірки, щодо необхідності оподаткування суми заборгованості за кредитним договором, яка була анульована (прощена) кредитором - ДОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки додаткове благо позивач не отримувала ні в грошовій, ні в матеріальній, ні в нематеріальній формі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року адміністративний задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував спірне податкове повідомлення-рішення від 11.07.2014 року за №. У задоволенні позову в частині визнання протиправними дій по встановленню в Акті перевірки порушень - відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. Апелянт зазначає, що нарахований ДОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» дохід ОСОБА_1 у вигляді анулювання (прощення) заборгованості є, відповідно до п.177.6 ст.177 Податкового кодексу України, іншим доходом, ніж дохід від підприємницької діяльності, який згідно п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України підлягає оподаткуванню. За даними центральної бази Державного реєстру фізичних осіб Міністерства доходів і зборів України про суми виплачених доходів із сум доходу, отриманих від ДОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» загальною сумою 586136,30 грн. громадянкою ОСОБА_1 податок з доходів фізичних осіб ДОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у джерела виплати не нараховувався та до бюджету не сплачувався, а тому, в порушення абз. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України позивачу визначена сума грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб по операціях з ДОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 99413,77 грн.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, у судове засідання не прибули.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, у період з 02.06.2014 року по 06.06.2014 року Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб фізичною особою ОСОБА_1 по операціях з ДОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, результати якої оформлено актом №2659/126/04-03-17-03/ від 16.06.2014 року. Висновками акту перевірки встановлено порушення пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України щодо неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2013 рік, абз. «д» п.п.164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб по операціям з ДОД ІІАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 99413,77 грн. податковим повідомленням-рішенням форми «Р» від 11.07.2014 року за №, та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 25023,44 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції листами № 742 та № 743 від 18.03.2013 року повідомило ОСОБА_1 про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/08-11/060-08 та анулювання (прощення) заборгованості у розмірі несплачених процентів на суму 262522,49 грн., пені - 72055,38 грн., про припинення зобов'язань за кредитним договором № 014/08-11/187-07 та анулювання (прощення) заборгованості у розмірі несплачених процентів на суму 202815,36 грн., пені - 48743,07 грн. (а.с.5,6).

Отже, анульована заборгованість складається із процентів та пені.

За своєю правовою природою неустойка (штраф, пеня) є засобом забезпечення виконання зобов'язань, на відміну від процентів, які є обов'язковою платою банку за користування кредитними коштами. Банк має право на власний розсуд вирішити питання про нарахування неустойки, у тому числі, не пред'являти її до стягнення.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Абзацем «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 цієї ж статті ( в редакції від 03.02.2013 року, що діяла на час анулювання (прощення) боргу - 18.03.2013 року), передбачалось, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами. При цьому, підпунктом 14.1.47. пункту 14.1. цієї ж статті надано поняття додаткових благ, як коштів, матеріальних чи нематеріальних цінностей, послуг, інших видів доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Таким чином, анульована сума заборгованості (кредиту, отриманого позичальником) вважається доходом, отриманим платником податку, як додаткове благо. Проте, сума неустойки, анульованої (прощеної) банком, не може, на думку колегії суддів, вважатись таким доходом, який підлягає оподаткуванню.

Що стосується правомірності визначення процентів за користування кредитними коштами, як додаткового блага, анулювання (прощення) якого не звільняє позичальника від сплати податку на доходи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до п.п. 3.3 Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, від 21.01.2014, № 49 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2014 р. за N 228/25005) у графі 3 «сума виплаченого доходу» відображається сума фактично виплаченого доходу.

Отже, визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта оподаткування податком з доходу фізичних осіб, у тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

Правильність такої правової позиції підтверджена законодавцем, який Законом України №321-УІІІ від 09.04.2015 року вніс зміни до Податкового кодексу України. Так, у відповідності до абз. «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, а згідно статі 165 цього ж Кодексу до доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу належать суми процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Спірне податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб не може вважатись таким, що прийнято з урахування усіх обставин, оскільки контролюючий орган не врахував підстави виникнення заборгованості, що була анульована - ( основна сума боргу (кредит), проценти, неустойка).

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, у зв'язку з чим остання підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року у справі №804/18584/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко