Справа № 815/5396/15
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Одеса Справа № 815/5396/15

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

розглянувши у скороченому провадженні в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Роздільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Роздільнянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області (далі Роздільнянська ОДПІ, позивач) звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, відповідач), в якому позивач просив стягнути з відповідача податковий борг у сумі 35316,12 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно облікових карток, що ведуться Роздільнянською ОДПІ, згідно з Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами податкової служби України, затвердженого Наказом ДПА України від 18.07.2005 року №276, податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом у загальному розмірі складає 35316,12 грн.. В звязку з несплатою заборгованості підприємством Роздільнянською ОДПІ було винесено податкову вимогу форми «Ф» №3953-17 від 24.12.2013 року на суму 11937,81 грн. яка була отримана відповідачем 14.01.2014 року. Однак заборгованість відповідачем на теперішній час не сплачена.

Ухвалою суду від 01.09.2015 року відкрито провадження по даній справі та надано відповідачу строк для надання заперечень.

Відповідач повідомлявся про відкриття скороченого провадження по даній справі належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення.

Дослідивши наявні у справі письмові докази суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях субєкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 183-2 КАС України суд може розглядати в порядку скороченого провадження адміністративні справи щодо вимог, передбачених частиною першою цієї статті, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обовязків третіх осіб.

Положеннями ч. 4 ст. 183-2 КАС України передбачено, що суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута в порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наведенні позивачем обставини по справі та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суддя прийшов до висновку щодо достатності підстав для прийняття законного судового рішення в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та докази, якими вони підтверджені, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстровано та взято на податковий облік, як платника податків Роздільнянською ОДПІ 25.01.2006 року за №2441.

Згідно розрахунку заборгованості до бюджету ФОП ОСОБА_1 станом на 26.08.2015 року заборгованість останнього по орендній платі з фізичних осіб у загальному розмірі складає 35316,12 грн., в тому числі по основному платежу 35192,08 грн., який виник згідно податкової декларації № від 07.02.2014 року на загальну суму 46740,48 грн. (залишок боргу склав 17637,35 грн.); податкової декларації № від 14.02.2015 року на загальну суму 37493,45 грн. (залишок боргу склав 17554,73 грн.), та пеня у розмірі 124,04 грн. яка була нарахована на податкову декларацію.

Таким чином загальна сума заборгованості відповідача з становить 35316,12, що також підтверджується карткою особового рахунку відповідача наявною в матеріалах справи.

Згідно п.п. 14.1.175, п. 14.1, ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Роздільнянською ОДПІ на адресу відповідача була направлена податкова вимога форми «Ф» від 24.12.2013 року №3953-17 на суму 11937,81 грн., та яка була отримана відповідачем 14.01.2014 року, що підтверджується підписом останнього на корінці зазначеної вимоги.

Відповідно до пп. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 41.5. ПК України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1. ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Статтею 95 Податкового кодексу України визначений перелік заходів, направлених на погашення податкового боргу платника податків, що здійснюються податковим органом.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Підпунктом 95.3 ст. 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Згідно із п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги Роздільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Роздільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місцезнаходження: 67411, Одеська область, Роздільнянський район, с. Лучинське) податковий борг по орендній платі з фізичних осіб (код платежу 18010900) в сумі 35316,12 грн. (тридцять пять тисяч триста шістнадцять гривень 12 коп.) на р/р 0387 в УДКСУ у Роздільнянському районі Одеської області МФО 828011, код отримувача 37958382, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Е.А.Іванов