Справа № 2а-1449/11
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Київ К/800/41859/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2014 року, -

у с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії відповідно до частини 3 статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2262-XII), постанов Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - постанова № 1294) та від 18 жовтня 2010 року № 969 «Питання використання у 2010 році коштів державного бюджету, передбачених Міністерству оборони за деякими програмами» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - постанова № 969) у зв'язку зі зміною розміру премії для відповідних категорій військовослужбовців згідно з наказом Міністра оборони України від 5 листопада 2010 року № 576 «Про внесення змін до наказу Міністра оборони України від 22 липня 2010 року № 380» (далі - накази №№ 576, 380 відповідно) та наказом Міністра оборони України від 28 січня 2011 року № 50 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2011 рік» (далі - наказ № 50) зі змінами, внесеними наказом Міністра оборони України від 25 червня 2011 року № 355 (далі - наказ № 355), починаючи з 1 листопада 2010 року.

В обґрунтування позову зазначав, що має право на перерахунок пенсії на підставі вищевказаних нормативно - правових актів, однаку ГУ УПФУ протиправно, всупереч вимог діючого у спірний період законодавства, відмовило у здійсненні такого перерахунку.

Вважаючи це порушенням своїх прав, ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 9 вересня 2011 року позов задоволено в повному обсязі.

Оскаржуваною постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що позивач не має права на спірний перерахунок пенсії, а тому відповідач, відмовляючи у здійсненні такого, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Судами встановлено, що позивачу призначена і виплачується пенсія, згідно Закону № 2262-XII.

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, однак ГУ ПФУ у здійсненні такого відмовило.

Так, відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Постановою № 1294, зокрема, Міністру оборони України дозволено здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менше 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

На виконання зазначеної постанови наказами №№ 380, 50 зі змінами, внесеними наказами №№ 576, 355 встановлено розміри премії військовослужбовцям у межах видатків, передбачених для їх грошового забезпечення у 2010, 2011 роках.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що премія є складовою грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Така премія, яку встановлено, зокрема, наказами № 576, 355 носить індивідуальний характер і залежить від результатів служби конкретного військовослужбовця, індивідуальні заслуги якого не можуть бути розповсюджені на осіб, що перебували на цій посаді в попередні роки. Отже, встановлення такої премії не є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2014 року (№ 21-248а14).

Окрім цього, постанова № 969, згідно якої позивач просив здійснити перерахунок його пенсії, визначає механізм використання у 2010 році коштів Стабілізаційного фонду за напрямом «Інші витрати», передбаченим пунктом 14 частини першої статті 74 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», для забезпечення невідкладних потреб Збройних Сил, при цьому не змінює розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ і не вводить для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, а тому не дає підстав для перерахунку пенсії позивача.

З огляду на викладене, висновок апеляційного суду щодо відсутності у позивача права на перерахунок його пенсії на підставі вищенаведених положень Закону № 2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України, а також наказів Міністра оборони України №№ 380, 50 зі змінами, внесеними наказами №№ 576, 355 є правильним.

За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало