Справа № 804/20145/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"07" жовтня 2015 р. справа № 804/20145/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченко В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Мега Пак"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 р. у справі №804/20145/14

за позовом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Мега Пак"

про стягнення заборгованості, -

встановив:

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- стягнути кошти з рахунків ТОВ ТВК "Мега Пак" (), на користь держави в рахунок погашення податкового боргу по авансовим внескам з податку на прибуток в сумі 88 025,33 грн.;

- стягнути кошти з рахунків ТОВ ТВК "Мега Пак" (), на користь держави в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість в сумі 1 278 177,07 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 позов задоволено. Суд зазначив, що 08.09.2014 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області сформовано та направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Мега Пак" податкову вимогу форми "Ю" №2485-25, яку отримано уповноваженою особою відповідача 24.09.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.31).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позову. Заявник апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена без його відома та участі, лише 02.03.2015 року з офіційного сайту

Єдиний державний реєстр судових рішень стало відомо про винесену постанову. Також зазначив, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги, але ТОВ ТВК "Мега Пак" не отримувало ані 24.09.2014 року, ані в будь-який інший час зазначеної податкової вимоги, ані через директора, ані через уповноважену особу.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ТОВ ТВК "Мега Пак" подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік, в якій визначено доходи, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування у сумі 34 273 085,00 грн., податок на прибуток за звітний податковий період (рядок 14) складає 63 151,00 грн. Таким чином, підприємством самостійно визначено розмір авансових внесків на 2014 рік у сумі 25 077,00 грн. за кожен місяць.

У зв'язку з наявною переплатою на особовому рахунку підприємства податковий борг становить суму 88 025,33 грн.

Враховуючи наявність переплати на особовому рахунку відповідача у розмірі 29185,79 грн., самостійної сплати суми 1832,70 грн., та нарахованої пені у зв'язку з несвоєчасною сплатою узгодженої суми грошового зобов'язання у сумі 114,56 грн., податковий борг відповідача зі сплати податку на додану вартість становить суму 1278177,07 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

У відповідності з п. 46.1. ст.46.1. ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі- податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.59.4. ст.59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом.

У відповідності з п. 95.1. ст.95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що декларацією є документ, на підставі якого формується податкове зобов'язання. До обов'язків платника відноситься сплата податкового зобов'язання по декларації протягом 10 днів, що настають після граничного строку сплати. Якщо платник, не сплатив зобов'язання, то органи ДПС надсилають податкову вимогу у якій зазначається сума податкового зобов'язання яка має бути сплачена протягом 60 днів. У випадку несплати такого податкового зобов'язання, податковий борг погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 2014 року ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області сформовано та направлено на адресу ТОВ ТВК "Мега Пак" податкову вимогу форми "Ю" №2485-25, яку отримано уповноваженою особою відповідача 24.09.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Тобто, позивачем було дотримано процедуру формування та надіслання податкової вимоги, що свідчить про наявність у боржника непогашеного податкового боргу та відповідно можливість податкового органу звернутися до суду з позовом про стягнення податкової заборгованості.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оскільки судом встановлено, що визначені законом строки сплати спірних сум грошових зобов'язань сплинули, а відповідачем доказів їх оплати або доказів відсутності в нього такого обов'язку до суду не подано, судом існування таких доказів не виявлено, колегія суддів доходить висновку, що вимога позивача про стягнення коштів за податковим боргом підлягає задоволенню, оскільки підтверджена матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності стягнення податкового боргу з ТОВ ТВК "Мега Пак", із рахунків в банках, обслуговуючих ТОВ ТВК "Мега Пак" кошти в розмірі 88 025,33 грн. у рахунок погашення податкового боргу по авансовим внескам з податку на прибуток на користь Державного бюджету України та кошти в розмірі 1 278 177,07 грн. у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість на користь Державного бюджету України, оскільки, в даному випадку, позивач повинен дотримуватися процедури по стягненню податкового боргу, визначеною приписами ПК України.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Мега Пак" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 р. у справі № 804/20145/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко