Справа № 820/6877/15
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 р.Справа № 820/6877/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача - Кучинської Н.М.,

представника відповідача - Журавльової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2015р. по справі № 820/6877/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Атлантик-Гейзер"

до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер" до Харківської об'єднаної державно податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій незаконними - задоволено.

Визнано протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкову декларацію такою, що подана позивачем у день фактичного отримання органом державної податкової служби 22.04.2015 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Скаржник зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, не вірно застосував до спірних правовідносин положення Закону України №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", п.49.1, пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49, п. 1 ст. 57 Податкового кодексу України та ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 22.04.2015 року ТОВ "Атлантик-Гейзер" засобами електронного зв'язку надіслало, в порядку, передбаченому чинним законодавством, до Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області декларацію з податку на прибуток підприємства за І квартал 2015 року в електронному вигляді, що підтверджується квитанцією №. (а.с.8).

ХОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області листом №4038/10/20-23-15.03-18 від 27.04.2015 р. повідомила позивача про те, що податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за І квартал 2015 року подано з порушенням податкового періоду, а отже, декларація не визнається ОДПІ як податкова звітність. (а.с.14).

Позивач, не погодившись з такими діями податного органу, оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, покладених в основу винесеного рішення про відмову в прийнятті податкової звітності, що в свою чергу призвело до порушення прав та законних інтересів ТОВ "Атлантик-Гейзер".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 46.5 ст. 46 Податкового кодексу України визначено, що форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Також, відповідно до п.48.1 ст.48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положенням пункту 46.5 ст.46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Згідно нової редакції п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, норма щодо можливості припинення сплати авансових внесків, у зв'язку з неотриманням за підсумками 1 кварталу звітного (податкового) року прибутку або отримання збитку втратила чинність.

Однак, на момент спірних правовідносин діяла норма податкового законодавства, що визначалась Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, в якій зазначалось, що відповідно до пункту 9 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України у січні - грудні 2015 року та січні - травні 2016 року платники зобов'язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року. При цьому, сума щомісячних авансових внесків за березень - травень 2016 року обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за 2014 звітний (податковий) рік.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 1 січня 2015 року), у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому-четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається контролюючому органу в порядку, передбаченому цим кодексом.

Таким чином, колегія суддів відхиляє посилання в апеляційній скарзі відповідача на положення Закону України №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який опубліковано в газеті "Голос України" в частині справляння податку на прибуток підприємств, що набрали чинності 01.01.2015 р., та якими не передбачено права платника податку, який сплачує авансовий внесок, подавати податкову декларацію за перший квартал у разі не отримання ним прибутку або отримання збитку, оскільки, податковою інспекцією не взято до уваги та проігноровано "Перехідні положення" вказаного Закону.

Відповідно до п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пункт 49.3. статті 49 Податкового кодексу України визначає, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою.

За приписами п. 49.13 ст. 43 ПКУ, у разі, якщо в установленому законом порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом ДПС (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом ДПС.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій Харківської об'єднаної державно податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, покладених в основу винесеного рішення про відмову в прийнятті податкової звітності.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції під час розгляду справи вимог Закону України №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", п.49.1, пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49, п. 1 ст. 57 Податкового кодексу України та норм ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи висновків суду не спростовують, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 159 КАС України повно і всебічно, в межах заявлених вимог, з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, правильно вирішив питання щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, та вирішив справу на підставі норм матеріального права, які регулюють ці правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2015р. по справі № 820/6877/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 26.10.2015 р.