Справа № 804/5982/14
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/5982/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2015 року

справа № 804/5982/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2014р. у справі № 804/5982/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського"

до відповідача-1: Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів,

відповідача-2: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

про визнання дій незаконними та зобов’язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство “Євраз - Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського” (далі по тексту – позивач, ПАТ “Євраз – ДМЗ ім. Петровського”) звернулося з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі по тексту – відповідач-1, податковий орган) та Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі – відповідач-2, орган казначейської служби). В своєму позові позивач просив, з врахування заяви про уточнення позовних вимог, - про визнання протиправною бездіяльності податкового органу щодо непідготовки висновків:

- про повернення на розрахунковий рахунок суми переплати з податку на прибуток в розмірі – 140000000,00грн. в період з 14.06.2012 року до часу звернення до суду та не поданні його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач-2, ГУ ДКС України у Дніпропетровській області );

- про зарахування суми з переплати з податку на прибуток в розмірі - 70000000,00грн. в рахунок сплати збору за використання води - 50000000,00грн. та орендної плати за землю в розмірі - 20000000,00грн. відповідно до поданих заяв – з 30.05.2012 року по 04.09.2012 року та не поданні висновків для виконання до відповідача-2;

- про зарахування суми з переплати з податку на прибуток в розмірі - 60000000,00грн. в рахунок сплати збору за використання води - 40000000,00грн. та орендної плати за землю в розмірі - 20000000,00грн. відповідно до поданих заяв – з 25.09.2012 року по 07.12.2012 року та не поданні висновків для виконання до відповідача-2;

- про зарахування суми з переплати з податку на прибуток в розмірі - 50000000,00грн. в рахунок сплати збору за використання води - 30000000,00грн. та орендної плати за землю в розмірі - 20000000,00грн. відповідно до поданих заяв – з 02.08.2013 року до часу звернення до суду та не поданні висновків для виконання до відповідача-2;

- про стягнення з Державного бюджету України, шляхом їх безспірного списання, на користь Публічного акціонерного товариства “Євраз – Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського” суми переплати з податку на прибуток в розмірі – 191578944,82 грн.;

- про зобов'язання Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області здійснити безспірне списання з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства “Євраз – Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” суми переплати з податку на прибуток в розмірі - 191578944,82 грн.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів щодо непідготовки висновків та неподання їх для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області:

- про повернення на розрахунковий рахунок суми переплати з податку на прибуток в розмірі - 140000000,00грн. в період з 14.06.2012 року по теперішній час;

- про зарахування суми з переплати з податку на прибуток в розмірі - 70000000,00грн. в рахунок сплати збору за використання води - 50000000,00грн. та орендної плати за землю в розмірі - 20000000,00грн. відповідно до поданих заяв - з 30.05.2012 року по 04.09.2012 року;

- про зарахування суми з переплати з податку на прибуток в розмірі - 60000000,00грн. в рахунок сплати збору за використання води - 40000000,00грн. та орендної плати за землю в розмірі - 20000000,00грн. відповідно до поданих заяв - з 25.09.2012 року по 07.12.2012 року;

- про зарахування суми з переплати з податку на прибуток в розмірі - 50000000,00грн. в рахунок сплати збору за використання води - 30000000,00грн. та орендної плати за землю в розмірі - 20000000,00грн. відповідно до поданих заяв - з 02.08.2013 року по теперішній час.

Судом також стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства “Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського” суму переплати з податку на прибуток в розмірі - 191578944,82 грн. Суд визначився щодо протиправності бездіяльності відповідача-1 щодо непідготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та неподання його для виконання до Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач-1 оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважає законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, слід зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи, у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок 05.05.2011 року позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань за 2010 рік (а.с.21-24), у зв’язку з чим податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку, за наслідками якої складено акт № 885/08-02/3-05393056 від 20.05.2011 року “Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань правильності нарахування податку на прибуток за 2010 рік з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань за 2010 рік публічного акціонерного товариства “Євраз – ДМЗ ім. Петровського”.

Як зазначається на аркуші 8 акту № 885/08-02/3-05393056 від 20.05.2011 року, перевіркою встановлено, що платником податку подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на прибуток у зв’язку з виправленням самостійно виявленої помилки за 2010 рік та визначено переплату у сумі 162096301грн. Проте, податковий орган встановив порушення позивачем п.16.2 ст.16, п.10.1 ст.10, п.6.1 ст.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» при заповненні р.7 Уточнюючого розрахунку, внаслідок чого необґрунтовано збільшено переплату по особовому рахунку з податку на прибуток на 25307487грн.

За даними податкового органу платник може відкоригувати податкове зобов’язання уточнюючим розрахунком тільки в межах нарахованої суми – 136788814,00 грн.

Сторони не сперечаються, що в наступному періоді позивачем здійснено платежі з податку на прибуток до Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області:

20.02.2013 року в розмірі – 5000000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 20.02.2013 року по платіжному дорученню № 855 від 20.02.2013 року;

23.08.2013 року в розмірі – 32000000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 23.08.2013 року по платіжному дорученню № 6817 від 23.08.2013 року; 28.03.2013 року в розмірі – 8500000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 28.03.2013 року по платіжному дорученню № 2143 від 28.03.2013 року;

27.09.2013 року в розмірі - 32000000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 27.09.2013 року по платіжному дорученню № 391 від 27.09.2013 року; 30.01.2014 року в розмірі – 20154993,98 грн., що підтверджується банківською випискою від 30.01.2014 року по платіжному дорученню № 1082 від 30.01.2014 року.

Матеріалами справи підтверджується, що протягом 2012, 2013 та 2014 років позивач подавав до відповідача-1 наступні заяви:

ѕ № 3779а від 30.05.2012 року про повернення на розрахунковий рахунок суми в розмірі – 140000000,00 грн. та перекиду суми з передплати з податку на прибуток 70000000,00 грн. (50000000,00 грн. – збір за використання води, 20 000 000,00грн. – орендна плата за землю). Однак, ані грошових коштів на розрахунковий рахунок, ані повідомлення або відповіді від Відповідача-1 позивачем не отримано;

ѕ № 6230 від 25.09.2012 року про повернення на розрахунковий рахунок суми в розмірі – 140000000,00 грн. та перекиду суми з передплати з податку на прибуток 60000000,00 грн. (40000000,00 грн. – збір за використання води, 20000000,00 грн. – орендна плата за землю);

ѕ № 6968 від 30.10.2012 року про повернення на розрахунковий рахунок суми в розмірі – 140000000,00 грн. та перекиду суми з передплати з податку на прибуток 60000000,00 грн. (40000000,00 грн. – збір за використання води, 20000000,00 грн. – орендна плата за землю);

ѕ № 7726 від 05.12.2012 року до Голови Державної податкової служби про повернення на розрахунковий рахунок суми в розмірі – 140000000,00 грн. та перекиду суми з передплати з податку на прибуток 60000000,00 грн. (40000000,00 грн. – збір за використання води, 20000000,00 грн. – орендна плата за землю). Однак, ані грошових коштів на розрахунковий рахунок, ані повідомлення або відповіді від Відповідача-1 позивачем не отримано;

ѕ № 4773 від 02.08.2013 року про повернення на розрахунковий рахунок суми в розмірі – 140000000,00 грн. відповідачем-1 направлено лист № 4847/10/23.1-14 від 15.08.2013 року, в якому зазначено про наявність на особовому рахунку позивача переплати з податку на прибуток, але у відповіді не зазначено щодо строків повернення та направлення висновку до відповідача-2;

ѕ № 4775 від 02.08.2013 року про перекид суми з передплати з податку на прибуток в рахунок сплати збору за спеціальне використання води в розмірі – 30000000,00 грн. та № 4474 від 02.08.2013 року про перекид суми з передплати з податку на прибуток в рахунок сплати орендної плати за землю в розмірі – 20000000,00 грн. відповідачем-1 направлено лист № 4459/10/231-14 від 14.08.2013 року, в якому зазначено про наявність на особовому рахунку позивача переплати з податку на прибуток, але у відповіді не зазначено щодо строків повернення та направлення висновку до відповідача-2;

ѕ № 5566 від 04.09.2013 року про повернення на розрахунковий рахунок суми в розмірі – 140000000,00 грн., № 5567 від 04.09.2013 року про перекид суми з передплати з податку на прибуток в рахунок сплати збору за спеціальне використання води в розмірі – 30000000,00 грн. та № 5568 від 04.09.2013 року про перекид суми з передплати з податку на прибуток в рахунок сплати орендної плати за землю в розмірі – 20000000,00 грн. відповідачем-1 направлено лист № 8968/23-30 від 17.09.2013 року, в якому зазначено про наявність на особовому рахунку позивача переплати з податку на прибуток в розмірі – 192067944,82 грн., але у відповіді не зазначено щодо строків повернення та направлення висновку до відповідача-2;

ѕ № 6773 від 28.10.2013 року про повернення на розрахунковий рахунок суми в розмірі – 32000000,00 грн. Однак, грошових коштів та відповіді не отримано;

ѕ № 7463 від 26.11.2013 року про повернення на розрахунковий рахунок суми в розмірі – 32000000,00 грн. відповідачем-1 надано до суду копію листа відповідача-2, яким повернуто висновок без виконання;

В період з січня по квітень 2014 року позивач звертався до відповідача-1 з заявами про:

- повернення на розрахунковий рахунок суми в розмірі – 140000000,00 грн.,

- перекид суми з передплати з податку на прибуток в рахунок сплати орендної плати за землю в розмірі – 20000000,00 грн.,

- перекид суми з передплати з податку на прибуток в рахунок сплати збору за спеціальне використання води в розмірі – 30000000,00 грн.,

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції при вирішення спору не враховано норми ст. 99 КАС України, яка визначає строки звернення до суду з адміністративним позовом. Так, у відповідності до ч.2 вказаної статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що право позивача на повернення з бюджету надміру сплачених сум виникло з моменту здійснення такої переплати (з 2009р.), приймаючи до уваги неодноразові звернення позивача до податкового органу за вирішенням цих питань, які, як свідчать матеріали справи, не призвели до позитивного для платника податків результату, колегія суддів вважає, що позивачем пропущено передбачений ч.2 ст.99 КАС України строк щодо періоду до 25.09.2013р. Тому щодо вказаного періоду позовні вимоги слід залишити без розгляду.

Щодо заяв позивача, поданих до податкового органу після 25.09.2013р., слід погодитись з доводами платника податків.

При розгляді даної справи сторони не сперечалися щодо розміру переплати позивачем податку на прибуток в сумі 191628444,82 грн. з урахуванням здійснення заліків переплат платежу «податок на прибуток» та зарахування сум в рахунок погашення інших платежів, про що сторонами 23.01.2014 року підписано акт звірки №6536-20.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

За визначенням пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Абзацом 1 та 4 п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Відповідно до пп.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

При цьому сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Крім того, згідно з пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

З 28.02.2014р. чинним є Порядок ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 №765 (далі по тексту - Порядок №765).

Відповідно до п.7 р. ІІ Порядку №765 операції в інтегрованій картці платника здійснюються в хронологічному порядку.

Згідно з п. 8 р. IV Порядку №765 помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов’язань за податками, зборами, митними платежами підлягають поверненню платнику у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.10 р. IV Порядку №765 кошти, що обліковуються на рахунках територіальних органів Міндоходів як передоплата, підлягають поверненню платникам у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 11 р. IV Порядку №765 зазначено, що територіальний орган Міндоходів вирішує питання щодо списання помилково та/або надміру сплачених сум податків, зборів, що обліковуються в інтегрованій картці платника більше 1095 днів без руху (відсутні зменшення та нарахування зобов'язань або нарахування, які мають нульове значення, та сплата), за умови відсутності заяви платника про їх повернення згідно із законодавством.

Статтею 43 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

За приписами п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п. 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Згідно з п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові Державного казначейства України. На підставі отриманого висновку орган Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому Державним казначейством України. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі Державному казначейству України для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до п. 43.6 ст. 43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Отже, зарахування наявних переплат в рахунок сплати інших податкових платежів здійснюється за відповідною заявою платника податків.

Тобто, платник податків має право на повернення надміру сплачених грошових коштів у випадку подання ним заяви про таке повернення з урахуванням дотримання строків давності, встановлених п.102.5 ст.102 Податкового кодексу України, які слід відраховувати з моменту сплати платником податків суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов’язань.

При вирішенні вищезазначених питань податковий орган також керується Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим спільним Наказом Міністерством доходів і зборів № 882/1188 від 30.12.2013 року (далі по тексту - Порядок № 882/1188), відповідно до п.5 якого повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з вимогами п. 7 Порядку № 882/1188 орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку

Відповідно до п.10 Порядку № 882/1188 на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до вимог п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України звертався до відповідача із заявами про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по податку на прибуток. При цьому податковим органом не доведено дотримання норм податкового законодавства при розгляді звернень позивача.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити, зобов’язавши відповідача-1 розглянути заяви позивача, подані у період з 25.09.2013р.

При вирішенні питання щодо надання висновків на повернення позивачу сум переплати та зарахування таких сум в рахунок сплати інших обов’язкових платежів податковому органу слід врахувати строки, передбачені вищевказаними нормативними актами.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційну скаргу відповідача-1 слід задовольнити частково, скасувавши постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2014р.; позовні вимоги, заявлені за період до 25.09.2013р., слід залишити без розгляду; позов слід задовольнити частково, зобов’язавши відповідача-1 розглянути заяви позивача, подані після 25.09.2013р. у відповідності до ст.43 Податкового кодексу України; в решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2014р. у справі № 804/5982/14 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2014р. у справі №804/5982/14 скасувати.

Позовні вимоги, заявлені за період до 25.09.2013р., залишити без розгляду.

Позов задовольнити частково. Зобов’язати Спеціалізовану Державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів розглянути заяви позивача, подані після 25.09.2013р., у відповідності до ст.43 Податкового кодексу України.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна