Справа № 805/4373/15-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 р. Справа №805/4373/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12 година 45 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

представника позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення рішення № /646/1028-03-41 від 17 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 акціонерне товариство «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення рішення № /646/1028-03-41 від 17 липня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає висновки акту перевірки № 238/28-03-41-05508186 від 19.06.2015 року про виявлені порушення податкового законодавства необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Головного управління Міндоходів № /646/1028-03-41 від 17 липня 2015 року про завищення суми податкового кредиту за квітень 2015 року в сумі 40 000,00 грн. підлягає скасуванню у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позовну заяву відповідач не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» (), зареєстрований платником податку на додану вартість, місцезнаходження: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів було проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» за квітень 2015 р. з питань правомірності завищення суми податкового кредиту в сумі 40 000, 00 грн.

За результатами перевірки податковим органом складено акт за № 238/28-03-41-05508186 від 19.06.2015 року камеральної перевірки даних відповідача задекларованих у податкові звітності з податку на додану вартість за квітень 2015 року щодо правомірності завищення суми податкового кредиту в сумі 40 000, 00 грн.

З висновками акту позивач не погодився та надіслав заперечення від 03 липня 2015 року на акт перевірки № 238/28-03-41-05508186 від 19.06.2015 року.

28 липня 2015 року позивачем була отримана відповідь від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів за № 474/10/28-03-41 від 14.07.2015 року на заперечення на акт перевірки № 238/28-03-41-05508186 від 19.06.2015 року відповідно до якої, заперечення до акту перевірки залишені без задоволення, а висновки без змін.

На підставі акта перевірки № 238/28-03-41-05508186 від 19.06.2015 року, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № /646/1028-03-41 від 17 липня 2015 року, яке було отримано підприємством 28.07.2015 року, відповідно до якого було встановлено порушення п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України та завищено суму податкового кредиту за квітень 2015 року в сумі 40 000, 00 грн.

ОСОБА_3 акціонерне товариство «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» 04 серпня 2015 року звернулось до Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів зі скаргою на податкове повідомлення рішення № /646/1028-03-41 від 17 липня 2015 року, на час звернення до суду із зазначеним позовом позивач відповідь на скаргу не отримав.

Між ОСОБА_3 акціонерним товариством «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» та Державним підприємством «Донецька залізниця» було укладено договір № 512470/225/1 від 27 вересня 2012 року, відповідно до якого позивачем надавались послуги з організації перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Факт надання послуг за договором № 512470/225/1 від 27 вересня 2012 року підтверджується наданими позивачем копіями декадних заявок за квітень - травень 2015 року, копією акту здавання приймання виконаних робіт від 30 квітня 2015 року, копією акту здавання приймання виконаних робіт від 31 травня 2015 року та податковою накладною за квітень 2015 р. № 1255/011 від 29.04.2015 року на загальну суму 240 000,00 грн., з якої податок на додану вартість в сумі 40 000,00 грн.

Розрахунки за даним договором здійснювались в безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням № 347385 від 29 квітня 2015 року на загальну суму 240 000, 00 грн.

Підставами прийняття спірного податкового повідомлення рішення /646/1028-03-41 від 17 липня 2015 року є встановлені відповідачем в ході камеральної перевірки наступні обставини, а саме: до податкової декларації з ПДВ за квітень 2015 року позивачем включена до складу податкового кредиту сума з ПДВ у розмірі 240 000,00 гривень за податковою накладною № 1255/011 від 29.04.2015 року отриманою від ДП Донецька залізниця за організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги. Згідно даних АІС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ДП Донецька залізниця за квітнень 2015 року становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за квітень 2015 року ДП Донецька залізниця (код за ЄДРПОУ 6) до СДПІ З ОВП у м. Донецьку ГУ Міндоходів не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання.

Отже, на думку відповідача, порушення полягає в тому, що позивачем було включено до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, виданим постачальником, який не надав до податкового органу декларації з ПДВ за квітень 2015 року та відповідно не задекларував свої податкові зобов'язання (ДП «Донецька залізниця»).

Враховуючи внесення змін у законодавство, при вирішенні справи судом використовуються відповідні норми закону, які діяли у період виникнення спірних відносин.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Порядок оформлення та видачі податкової накладної на час виникнення спору був врегульований ст. 201 ПК України у відповідній редакції, тобто до внесення змін Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII. Згідно з пунктом 201.1. вказаної статті платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику

Пункт 201.6 статті 201 ПК України встановлює, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Застосовуючи наведені норми, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач був повідомлений про наявність розбіжностей за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, стосовно його контрагентів.

Натомість, спірна податкова накладна № 1255/011 від 29.04.2015 року на загальну суму 240 000,00 грн., з якої податок на додану вартість в сумі 40 000,00 грн., яка видана позивачу його контрагентом ДП «Донецька залізниця», яка зазначені в акті перевірки, була надана у паперовому вигляді та оформлена відповідно до вимог ПК України у діючий на той час редакції. Отже, встановлених законом підстав для виключення зі складу податкового кредиту зазначених в них сум ПДВ немає.

Таким чином, позивачем у податковій декларації з ПДВ за квітень 2015 року правомірно включено до складу податкового кредиту податкову накладну № 1255/011 від 29.04.2015 року на суму ПДВ 40 000,00 грн.

Отже, спірне податкове повідомлення рішення, яким збільшено розмір відємного значення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 40 000,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

За таких обставин суд погоджує доводи позивача, що інших обмежень щодо права платника податків покупця на включення сум податку до складу податкового кредиту законодавством не встановлено, а позивач як добросовісний платник податку не несе відповідальності у випадку заниження податкових зобов'язань іншими платниками податків. Зокрема, розбіжності між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями його контрагента не можуть свідчить про відсутність факту придбання ОСОБА_3 акціонерним товариством «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» товарів у вказаного підприємства, і як наслідок, завишення податкового кредиту з ПДВ. Навпаки, наявність належно оформлених первинних документів, а саме: договорів, податкових накладних, накладних, платіжних доручень підтверджує факт здійснення господарських операцій. При цьому, порушень щодо ведення податкового обліку та оформлення первинних документів з боку Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» при здійсненні операцій з його постачальником відповідачем не встановлено.

Розглядаючи заперечення позивача на акт перевірки відповідач зазначив, що несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницької діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобовязань та провадження необґрунтованих виплат. А у випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності.

Такі твердження суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не доведено ані наявності недостатньої обережності, ані бездіяльності позивача, яку суд розуміє виключно як невиконання субєктом господарювання певних обовязків, прямо встановлених законом. За відсутності таких додаткових обовязків, позивач не може відповідати за діяльність своїх контрагентів. Це у повній мірі відповідає положенням ст. 61 Конституції України згідно якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Крім того, позивач не мав встановлених законом можливостей контролювати своїх контрагентів стосовно виконання ними зобовязань перед бюджетом, оскільки до внесення відповідних змін до Податкового кодексу України не було передбачено виключно електронне адміністрування податку на додану вартість.

Вказана позиція відповідає Європейській конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованій Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, та практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі Булвес АД проти Болгарії Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: ... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не доведено порушення позивачем порядку формування податкового кредиту відповідно до законодавства, яке діяло у період виникнення спірних відносин, позовні вимоги про скасування податкового повідомлення рішення № /646/1028-03-41 від 17 липня 2015 року про завищення суми податкового кредиту за квітень 2015 року в сумі 40 000, 00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення рішення № /646/1028-03-41 від 17 липня 2015 року задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів № /646/1028-03-41 від 17 липня 2015 року.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» () витрати зі сплати судового збору у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 20 жовтня 2015 року.

Постанову складено у повному обсязі 26 жовтня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.