Справа № 826/9295/15
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9295/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі - Доник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про визнання протиправними та скасування наказів у частині,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» звернулися до суду з позовними заявами, у яких, з урахуванням уточнень, просили визнати протиправними та скасувати накази Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08 травня 2015 року № 273 та від 28 травня 2015 року № 315 в частині, що стосуються позивачів, а також зобов'язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розглянути питання щодо внесення змін до алгоритму Оптового ринку електричної енергії.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідачі подали апеляційні скарги в яких просять скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовують тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Міністерство енергетики та вугільної промисловості України вказує на те, що установки ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» знаходяться на території, де органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, що підтверджується постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252, листами ДП «НЕК «Укренерго» та Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України. Також Міністерство енергетики та вугільної промисловості України посилається на те, що наказ від 28 травня 2015 року № 315 не порушує законних прав та інтересів позивачів.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг зазначає, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік випадків, у яких до алгоритму Оптового ринку електричної енергії можуть бути внесені зміни. У зв'язку з цим виконання постанови суду від 12 серпня 2015 року призведе до порушення встановленого порядку перегляду алгоритму Оптового ринку електричної енергії.

Під час судового засідання представники відповідачів підтримали свої апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених в них.

Представник позивачів у судовому засіданні заперечував проти апеляційних скарг та просив суд відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що судом першої інстанції було винесене законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та заперечення на них, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і Міністерства енергетики та вугільної промисловості України залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08 травня 2015 року № 273 було визначено перелік виробників електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичного обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. До зазначеного переліку були включені ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром».

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 28 травня 2015 року № 315 було визначено перелік точок обліку електричної енергії, у яких оптовий постачальник не здійснює продажу електричної енергії енергопостачальникам, що проводять діяльність на території, де органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. До зазначеного переліку були включені точки: Вітрополе - РП 35 кВ, Т-1 та Т-2, власниками яких є ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром».

З огляду на прийняття зазначених наказів, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг внесла зміни до алгоритму Оптового ринку електричної енергії, згідно яких не передбачається здійснення ДП «Енергоринок» перерахувань позивачам, як виробникам електричної енергії із альтернативних джерел коштів у розмірі вартості фактично проданої ними електроенергії починаючи з 01 травня 2015 року за договорами № 7074/04 від 09 червня 2011 року та № 5745/01 від 27 жовтня 2009 року.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями та діями відповідачів, ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» звернулися до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволенні позовних вимог ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» суд першої інстанції виходив з того, що їх установки (устаткування та/або енергетичного обладнання) знаходяться на території, яка не визнана у встановленому законом порядку такою, де органи державної влади не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої поновлення.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Постановою КМ України від 07 травня 2015 року № 263 були встановлені особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі свої повноваження (далі - постанова КМ України від 07 травня 2015 року № 263).

Відповідно до п. 1, пп. 2 п. 8, п. 12 вказаної постанови Міністерство енергетики та вугільної промисловості України було зобов'язане затвердити перелік суб'єктів господарювання, що здійснюють виробництво електричної енергії на установках, розташованих на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (неконтрольованій території) та перелік точок обліку електричної енергії, у яких оптовий постачальник не здійснює продажу електричної енергії енергопостачальникам, що провадять діяльність на неконтрольованій території.

На виконання постанови КМ України від 07 травня 2015 року № 263 були прийняті оскаржувані накази від 08 травня 2015 року № 273 та від 28 травня 2015 року № 315.

Приймаючи рішення про включення до вказаних переліків позивачів, а також належних їм точок обліку електричної енергії, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України виходило з того, що установки (устаткування та/або енергетичного обладнання) ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» знаходяться на території Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області, на якій органи державної влади не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджений розпорядженням КМ України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (далі - Перелік). Зазначене розпорядження є єдиним нормативно-правовим актом, який встановлює межі території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Висновок Міністерства енергетики та вугільної промисловості України щодо розташування установок позивачів на неконтрольованій території був зроблений на підставі факсограми ДП «НЕК «Укренерго» від 04 лютого 2015 року № 01/02-2-6-1/1238 та листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 08 квітня 2015 року № 33/3289, у яких зазначено, виробничі потужності позивачів знаходяться за лінією розмежування, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження або здійснюють їх не в повному обсязі.

ДП «НЕК «Укренерго» та Штаб Антитерористичного центру при Службі безпеки України не є тими суб'єктами владних повноважень, які наділені повноваженнями встановлювати обставини щодо можливості органами державної влади здійснювати свої повноваження на певній території. Відповідно, зазначенні особи мають право повідомляти Міністерство енергетики та вугільної промисловості України про розміщення установок (устаткування та/або енергетичного обладнання) ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» на території, де органи державної влади не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження лише тому разі, якщо встановлять, що адреса фактичного місцезнаходження відповідних потужностей містяться в Переліку.

Особами, які беруть участь у справі не заперечується, що виробничі потужності позивачів знаходяться на території Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області.

Відповідно до Переліку, органи державної влади не здійснюють свої повноваження у трьох населених пунктах Новоазовського району Донецької області, а саме: с. Красноармійське, м. Новоазовськ, с. Приморське. Зазначені населені пункти не знаходяться у підпорядкуванні Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що землі Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області не відносяться до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Міністерство енергетики та вугільної промисловості України в апеляційній скарзі посилається на те, що розпорядженням КМ України від 07 листопада 2014 року № 1085-р визначено перелік населених пунктів, у яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження, однак постановою КМ України від 07 травня 2015 року № 263 Міністерству енергетики та вугільної промисловості України було доручено затвердити перелік суб'єктів господарювання, що здійснюють виробництво електричної енергії на установках, розташованих саме на території (а не в населених пунктах), де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Представник Міністерства енергетики та вугільної промисловості України звертає увагу на те, що територія, на яку поширюються повноваження місцевої ради, є більшою ніж територія населеного пункту. Оскільки розпорядженням КМ України від 07 листопада 2014 року № 1085-р визначено перелік населених пунктів, а не територій, відповідач вважає, що при вирішенні даної справи необхідно керуватися й іншими нормативно-правовими актами, які визначають межі саме територій, на яких органи державної влади не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. До таких нормативно-правових актів, на думку Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, належить постанова ВР України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17 березня 2015 року № 252-VIII.

Разом з тим, згідно преамбули, зазначена постанова була прийнята відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей».

Положеннями ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» Верховній Раді України були надані повноваження щодо визначення окремих районів Донецької та Луганської областей, у яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування.

Таким чином, постановою ВР України від 17 березня 2015 року № 252-VIII визначено межі території, на якій запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Посилання на те, що території, на яких запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування, відносяться до таких, де органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, відсутні як у Законі України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», так і в постанові ВР України від 17 березня 2015 року № 252-VIII.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими посилання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на постанову ВР України від 17 березня 2015 року № 252-VIII як на нормативно-правовий акт, що визначає межі території, де органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Надаючи правову оцінку листам та інформації, що були отримані Міністерством енергетики та вугільної промисловості України від Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України колегія суддів виходить з того, що компетенція Антитерористичного центру при Службі безпеки у формуванні переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, визначена у п. 2 КМ України від 07 листопада 2014 року № 1085-р.

Згідно п. 2 КМ України від 07 листопада 2014 року № 1085-р Антитерористичному центру при Службі безпеки було доручено щомісяця надавати до Служби безпеки України подання про внесення змін до відповідного переліку, яке Служба безпеки України в установленому порядку передає на розгляд Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, на час прийняття наказу від 08 травня 2015 року № 273 та на час вирішення даної справи в суді першої інстанції, населені пункти, що перебувають у підпорядкуванні Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області не внесені до переліку населених пунктів, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Докази щодо внесення Антитерористичним центром до Служби безпеки України відповідних подань та передачі їх на розгляд до Кабінету Міністрів України відповідачем не надані.

При розгляду даної справи колегія суддів враховує також те, що Штаб Антитерористичного центру при Службі безпеки України листом від 09 вересня 2015 року № 33/10200, адресованому ТОВ «Вітряний парк Новоазовський», підтвердив відсутність у нього повноважень щодо надання інформації про місцезнаходження виробничих потужностей підприємств.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не надало доказів обґрунтованості свого висновку про розташування установок (устаткування та/або енергетичного обладнання) ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» на території, де органи державної влади не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої поновлення та, відповідно, законності свого наказу від 08 травня 2015 року № 273 в частині включення позивачів до переліку виробників електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичного обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

За таких обставин постанова суду від 12 серпня 2015 року про скасування наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08 травня 2015 року № 273 у зазначеній частині є законною і обґрунтованою.

Підставою для скасування наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 28 травня 2015 року № 315 у частині включення точок Вітрополе - РП 35 кВ, Т-1 та Т-2, до переліку точок обліку електричної енергії, у яких оптовий постачальник не здійснює продажу електричної енергії енергопостачальникам, що проводять діяльність на території, де органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, стали такі ж обставини, що й для скасування наказу від 08 травня 2015 року № 273 у відповідній частині.

Відповідачі вважають, що наказ від 28 травня 2015 року № 315 був виданий на виконання повноважень, наданих Міністерству енергетики та вугільної промисловості України постановою КМ України від 07 травня 2015 року № 263.

Як раніше зазначалося, відповідно до пп. 2 п. 8, п. 12 вказаної постанови Міністерство енергетики та вугільної промисловості України було зобов'язане затвердити перелік точок обліку електричної енергії, у яких оптовий постачальник не здійснює продажу електричної енергії енергопостачальникам, що провадять діяльність на неконтрольованій території.

Таким чином, відповідно до пп. 2 п. 8, п. 12 постанови КМ України від 07 травня 2015 року № 263 ДП «Енергоринок» забороняється здійснювати продаж електричної енергії енергопостачальникам, що провадять діяльність на неконтрольованій території у точках, визначених наказом від 28 травня 2015 року № 315.

Міністерство енергетики та вугільної промисловості України в апеляційній скарзі посилається на те, що вказаний наказ не порушує прав та інтересів позивачів, оскільки не встановлює заборони ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» здійснювати продаж електроенергії у зазначених точках оптовому постачальнику - ДП «Енергоринок». Вказаним наказом визначено перелік точок обліку електричної енергії, в яких ДП «Енергоринок» не має права здійснювати продаж електричної енергії енергопостачальникам, що провадять діяльність на неконтрольованій території.

Листами від 17 липня 2015 року № 03/31-8225 та № 03/31-8225 ДП «Енергоринок» повідомило позивачів про неможливість придбання у них електричної енергії у точках Вітрополе - РП 35 кВ, Т-1 та Т-2 з посиланням на наказ від 28 травня 2015 року № 315.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими посилання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на те, що наказ від 28 травня 2015 року № 315 не впливає на права та інтереси ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром».

Також необґрунтованими є посилання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на те, що питання можливості придбання ДП «Енергоринок» електричної енергії у позивачів є предметом господарського спору.

Постановою КМ України від 07 травня 2015 року № 263 були визначені особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Зазначена постанова пов'язує можливість віднесення точок обліку електричної енергії, у яких оптовий постачальник не здійснює продажу електричної енергії енергопостачальникам, що провадять діяльність на неконтрольованій території із розташуванням таких точок на відповідних територіях.

Як зазначено в апеляційній скарзі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» визначило, що місцезнаходженням точок Вітрополе - РП 35 кВ, Т-1 та Т-2 є м. Новоазовськ, яке включене до переліку населених пунктів, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМ України від 07 листопада 2014 року № 1085-р. У додатку № 1 до наказу від 28 травня 2015 року № 315 також зазначено, що відповідні точки обліку електричної енергії знаходяться у м. Новоазовськ.

Таким чином, приймаючи рішення про включення зазначених точок до переліку, затвердженого наказом від 28 травня 2015 року № 315, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України виходило з того, що вони розташовані на території, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень.

Разом з тим, під час розгляду та вирішення даної справи було встановлено, що установки (устаткування та/або енергетичного обладнання), у тому числі точки Вітрополе - РП 35 кВ, Т-1 та Т-2, розміщені на території Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області. Зазначена обставина також не заперечувалася Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

З огляду на те, що відповідачами не доведено розташування точок Вітрополе - РП 35 кВ, Т-1 та Т-2, власниками яких є ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром», на неконтрольованій території, колегія суддів вважає, що включення таких точок до переліку, затвердженого наказом від 28 травня 2015 року № 315, є незаконним та порушує права позивачів у сфері публічно-правових відносин.

Зазначений наказ дійсно впливає на господарські правовідносини позивачів із ДП «Енергоринок», проте сам по собі, є актом суб'єкта владних повноважень, який порушує права та інтереси ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» у сфері публічно-правових відносин із вищевказаних підстав. У зв'язку з цим наказ від 28 травня 2015 року № 315 може бути предметом адміністративного позову зазначених юридичних осіб.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Міністерства енергетики та вугільної промисловості України не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 12 серпня 2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

Доводи апеляційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики ґрунтуються на тому, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України видало наказ від 28 травня 2015 року № 315 в межах повноважень, наданих постановою від 07 травня 2015 року № 263.

Разом з тим, наявність у Міністерства енергетики та вугільної промисловості України повноважень видавати наказ про затвердження переліку точок обліку електричної енергії, у яких оптовий постачальник не здійснює продажу електричної енергії енергопостачальникам, що провадять діяльність на неконтрольованій території, не заперечується позивачем та не є предметом даного спору.

В межах даного спору підлягає перевірці правомірність рішення Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про включення до такого переліку точок Вітрополе - РП 35 кВ, Т-1 та Т-2, що належать позивачам. Правова оцінка правомірності таких дій викладена вище.

Також Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики посилається на те, що судом першої інстанції було прийняте незаконне рішення про зобов'язання внести зміни до алгоритму Оптового ринку електричної енергії. Такий висновок обґрунтований тим, що виключний перелік випадків, у яких вносяться зміни до алгоритму Оптового ринку електричної енергії, міститься у Інструкції про порядок використання коштів Оптового ринку електричної енергії України, що є додатком до Договору між членами Оптового ринку електроенергії України. До таких випадків належать: виникнення надзвичайної ситуації на Оптовому ринку, рішення Ради ринку та відповідні рішення і доручення Кабінету Міністрів України.

Зазначена Інструкція дійсно не передбачає можливості внесення змін до алгоритму Оптового ринку електричної енергії у зв'язку із скасуванням наказів Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Разом з тим, положеннями ч. 4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У відповідності до ч. 2 ст. 162 КАС України суд зобов'язаний прийняти рішення, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З огляду на те, що чинне законодавство не передбачає механізму поновлення прав та інтересів ТОВ «Вітряний парк Новоазовський» та Виробничо-енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» після скасування незаконних наказів Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правомірно зобов'язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики розглянути питання про внесення змін до алгоритму Оптового ринку електричної енергії.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг також не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 12 серпня 2015 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і Міністерства енергетики та вугільної промисловості України залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційних скарг Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і Міністерства енергетики та вугільної промисловості України - відмовити.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 27 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.