Справа № 127/17093/15-а
Суддя: Саблук С. А.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/538/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Саблука С.А.,

при секретарі Гуменюку Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці звернулося в суд з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. про накладення штрафу на Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці за невиконання рішення суду по виконавчому провадженню за №20274074 від 07.07.2015 року в сумі 680,00 гривень.

Позов мотивовано тим, що 09.07.2015 року до позивача надійшла постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. про накладення штрафу від 07.07.2015 року для виконання. Даною постановою накладено штраф на управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці у розмірі 680,00 грн. Постанова винесена у зв'язку з невиконанням постанови Ленінського районного суду м. Вінниці у справі № 2-а-636-2010 про зобов'язання управління здійснити з 01.12.2009 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії по інвалідності у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці вважає, що дана постанова є незаконною, необґрунтованою, безпідставною та винесеною передчасно. Крім того, в постанові про накладення штрафу не наведено доводи щодо відсутності поважних причин у боржника, які унеможливили виконання рішення, вказано лише, що рішення суду не виконане, не враховано фактичні обставини щодо неможливості виконання рішення.

Окрім того, відповідачем не враховано, що УПФУ у м. Вінниці не має можливості виконати рішення суду, оскільки управлінню не перераховані кошти з бюджету Пенсійного фонду України для фінансування виплат по рішеннях суду, які здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, а управління не має у володінні власних коштів для забезпечення перерахування їх в рахунок виконання судових рішень. За відсутності бюджетних призначень починаючи з 2011 року необхідна сума коштів щодо виплат пенсій по рішенню суду, не надходить із Державного бюджету України. Тому підвідомчі управління Пенсійного фонду не здійснюють виплати за судовими рішеннями в добровільному порядку. При цьому позивач не є розпорядником бюджетних коштів, в силу чого позивач вважає, що не може бути оштрафованим за невиконання рішення суду, тому що дані обставини не залежать від нього, а тому просить суд скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. про накладення штрафу від 07.07.2015 року ВП № 20274074.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові

Представник відповідача Сінгаєвська О.М. в судове засідання не зявилась, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій заперечувала проти задоволення адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

14.01.2015 року державним виконавцем надіслано вимогу, в якій він зобов'язує Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці надати документальне підтвердження щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-а-636/2010.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області направлено відповідь на вказану вимогу від 13.01.2015, в якій вказано, що рішення суду виконано, борг в сумі 2 849,90 гривень буде виплачено при надходженні бюджетних асигнувань, просить закінчити виконавче провадження.

07.07.2015 року головним державним виконавцем Сінгаєвською О.М. винесено постанову про накладення штрафу на боржникаУправління Пенсійного фонду України в м. Вінниці за невиконання рішення суду в розмірі 680,00 гривень. Постанову винесено у зв'язку з невиконанням боржником виконавчого листа, виданого 12.07.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці у справі № 2-а-636-2010, та спрямовано на виконання до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці.

Обов'язковість судових рішень безпосередньо закріплена в Конституції України та не потребує додаткового закріплення у судовому рішенні.

Так, у відповідності до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 255 КАС України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, являється ознакою складу злочину передбаченогостаттею 382 Кримінального кодексу України як невиконання судового рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На органи Державної виконавчої служби покладено функції з примусового виконання рішень. Примусове виконання судового рішення передбачає вчинення державним виконавцем ряду процесуальних та виконавчих дій, прийняття певних рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно достатті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

В призмі наведених правових норм суд дійшов до твердження, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Відповідно до статтей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що постанова державного виконавця від 07.07.2015 року про накладення штрафу підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 11, 75, 89 Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 70, 71, 86, 158 - 163, 264 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 07.07.2015 року Сінгаєвської О.М. про накладення штрафу у розмірі 680 грн. на Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці по виконавчому провадженню №20274074.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: