Справа № 824/1806/15-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1806/15-а

09 год. 57 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерсва внутрішніх справ України в Чернівецькій області, Шевченківського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд винести рішення, яким визнати протиправними і скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області "По особовому складу" №159 о/с від 14.07.2015 р. та наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області "Про покарання" №791 від 03.07.2015 р., поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору карного розшуку Шевченківського районного відділу УМВС України в Чернівецькій області та стягнути з Шевченківського районного відділу УМВС України в Чернівецькій області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розрахунку 161,32 грн. за один день вимушеного прогулу, за відповідну кількість днів вимушеного прогулу на момент прийняття постанови по справі.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області «Про покарання» №791 від 03.07.2015 року за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у допущенні прогулу, заступника начальника сектору карного розшуку Шевченківського РВ УМВС капітана міліції ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ, із вказівкою реалізувати наказ про його звільнення після виходу з лікарняного. Наказом начальника УМВС України в Чернівецький області від 09.07.2015 року №159 о/с позивача звільнено зі служби з органів внутрішніх справ України у запас ЗС України за п. 64 «Є» (за порушення дисципліни) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» на підставі того, що 23.06.2015 року позивач виїхав за межі гарнізону без дозволу керівництва УМВС та на службу не вийшов, тобто допустив прогул. В матеріалах службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 пояснювати про причини своєї поведінки в категоричній формі відмовився, як і відмовився надавати з цього приводу будь-які пояснення. Пізніше позивачем було отримано рекомендований лист №10/3827 від 14.07.2015 року в якому вказувалось, що наказом начальника УМВС України в Чернівецький області від 09.07.2015 року №159 о/с його звільнено зі служби з органів внутрішніх справ України у запас ЗС України та пропонувалось з'явитись в приміщення райвідділу. ОСОБА_1 вважає накази відповідача незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки 23.06.2015 року ним було подано письмовий рапорт т.в.о. начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецький області про необхідність тимчасового вибуття в місто Івано-Франківськ, на що отримано згоду. Зазначає, що вказані обставини може підтвердити т.в.о. начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецький області, а тому ніякого прогулу - дисциплінарного проступку, позивач не допускав і перебував в місті Івано-Франківськ з дозволу керівництва.

Крім того зазначає, що перший наказ відповідачем було видано 03.07.2015 року, в період його знаходження на стаціонарному лікуванні в пульмонологічному відділенні ОКУ «Чернівецька обласна клінічна лікарня». 09.07.2015 року прибувши по місцю служби, ОСОБА_1 подав рапорт помічнику начальника з кадрового забезпечення Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецький області та приступив до виконання службових обов'язків, при цьому його було ознайомлено з наказом "Про покарання" №791 від 03.07.2015 р., а з наказом від 09.07.2015 року №159 о/с його ніхто не ознайомив, в день звільнення не було видано трудову книжку та не проведено розрахунок по грошовому забезпеченні.

Зазначає, що не погоджується з викладеним в тексті наказу від 03.07.2015 року № 791 щодо відмови ним у наданні пояснень про причини його поведінки в категоричній формі, оскільки з 23.06.2015 року по 01.07.2015 року позивач перебував на робочому місті і ніяких вимог з приводу надання пояснень та проведення щодо нього службового розслідування до ОСОБА_1 ніхто не пред'являв. Про проведення відносно нього службового розслідування йому стало відомо лише 09.07.2015 року, після виходу на роботу після тимчасової непрацездатності в зв'язку з хворобою. Позивач також зазначив, що на наступний день після звільнення, не повідомивши про звільнення, та не ознайомивши з наказом про звільнення в порушення вимог законодавства, відповідач не надав трудової книжки та не виплатив розрахунок грошового забезпечення при звільненні. Згідно довідки про доходи від 07.07.2015 року середній розмір грошового забезпечення до моменту звільнення складає 161,32 гривень за один день служби.

Також позивач зазначив, що проходячи службу в органах внутрішніх справ з листопада 2008 року на різних посадах від помічника дільничного інспектора міліції СДІМ Новоселицького районного відділу УМВС в Чернівецькій області до заступника начальника сектору карного розшуку Шевченківського районного відділу УМВС України в Чернівецькій області мав п'ять заохочень по службі і не мав жодного дисциплінарного стягнення.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Також просив врахувати те, що за час служби він жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності і те, що застосоване до нього покарання у вигляді звільнення занадто суворе.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи. Представник відповідачів в письмових поясненнях зазначає, що позивач був звільнений за вчинення прогулу, який достовірно був встановлений з 09.00 до 12.00 години 23.06.2015 року. Обставини проступку були встановлені під час проведення комісійного службового розслідування, яке розпочато на підставі наказу начальника УМВС у Чернівецькій області. Згідно висновку службового розслідування встановлено, що 23 червня 2015 р. до інспекції по особовому складу Управління кадрового забезпечення УМВС надійшов рапорт начальника відділу кадрового забезпечення Шевченківського PB УМВС в Чернівецькій області, в якому зазначено, що в цей день за межі гарнізону, без дозволу керівництва, виїхав заступник начальника сектору карного розшуку ОСОБА_1 та перераховані інші порушення дисципліни особовим складом підрозділу. Будучи опитаним, перший заступник начальника Шевченківського PB УМВС в Чернівецькій області підполковник ОСОБА_3, який на той момент виконував обов'язки начальника підрозділу, вказав, що напередодні виїзду, тобто 22.06.2015 р., приблизно о 19 год. 00 хв. до нього звернувся ОСОБА_1 з рапортом на ім'я начальника УМВС в Чернівецькій області про надання короткострокової відпустки на 23.06.2015 р. для виїзду в Iвано-Франківську область. На це ОСОБА_3 йому повідомив, що для цього потрібно погодження начальника УМВС в Чернівецькій області. Однак, ОСОБА_1 повідомив, що не має для цього часу і змушений виїхати у своїх справах. На наступний день ОСОБА_1 зявився на роботі після 12 години. Таким чином, службовим розслідуванням було встановлено, що позивач допустив прогул, тобто відсутність на робочому місці більше трьох годин без поважних причин.

Крім того, представник відповідачів зазначив, що стосовно встановлення поважних причин відсутності на службі члени комісії намагались опитати позивача, однак останній відмовлявся давати пояснення, про що був складений та 30.06.2015 р. акт про відмову від дачі пояснень. Представник відповідачів зауважив, що факт виїзду позивача до м. Івано-Франківськ замість виконання службових обов'язків підтверджується поясненнями позивача в судовому засіданні та листом УМВС України в Івано-Франківській області від 23.06.2015 р. (день прогулу), який в цей же день був переданий позивачем особисто начальнику управління кадрового забезпечення УМВС в Чернівецькій області - ОСОБА_4

Також представник відповідача зазначає, що позивач під час вчинення прогулу перебував на посаді заступника сектору карного розшуку райвідділу, фактично на той час він був єдиним керівником блоку кримінальної міліції і вибувши в Івано-Франківську область залишив довірену йому ділянку роботи без керівництва. На підставі зазначеного, представник відповідачів просив суд відмовити у задоволенні заявленого адміністративного позову.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу із наказу Управління Міністерства внутрішніх справи України в Чернівецькій області № 346 о/с від 20.11.2014 року призначено капітана міліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника сектору карного розшуку Шевченківського районного відділу УМВС з 20.11.2014 року. (а.с. 87).

У відповідності до довідки т.в.о. начальника УКЗ УМВС України Чернівецької області ОСОБА_5 ОСОБА_1 почав проходження служби з 10.2008 року на посаді помічника дільничного інспектора міліції СДІМ Новоселицького районного відділу Управління МВС України в Чернівецькій області. З 01.2009 по 11.2014 року працював на різних посадах в органах внутрішніх справ. З 11.2014 по 07.07.2015 року працював заступником начальника сектору карного розшуку Шевченківського районного відділу Управління МВС України в Чернівецькій області. (а.с. 9).

22.06.2015 р. заступник начальника сектору карного розшуку Шевченківського РВ УМВС, капітан міліції ОСОБА_1, склав рапорт на імя т.в.о. начальника УМВС України у Чернівецькій області ОСОБА_6 про надання короткострокової відпустки терміном на одну добу (23.06.2015 р.) та просив дозволити виїзд у Івано-Франківську область. На вказаному рапорті резолюції керівництва не було. (а.с. 23).

Згідно рапорту від 23.06.2015 р. помічника начальника Шевченківського РВ УМВС підполковника міліції ОСОБА_7 зазначено, що заступник начальника сектору карного розшуку Шевченківського РВ УМВС капітан міліції ОСОБА_1 22.06.2015 р. без дозволу виїхав за межі Чернівецької області. (а.с. 20).

На підставі наказу №749 від 23.06.2015 р. призначено службове розслідування щодо виїзду 22.06.2015 р. за межі гарнізону, без дозволу керівництва УМВС, заступника начальника сектору карного розшуку капітана міліції ОСОБА_1 (а.с. 19).

Згідно письмових пояснень першого заступника начальника Шевченківського РВ УМВС підполковника міліції ОСОБА_3 від 23.06.2015 р., відібраних під час проведення службової перевірки, зазначено, що 22.06.2015 р. позивач звернувся до нього з бажанням 23.06.2015 р. виїхати до Івано-Франківської області. ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_1, що виїзд за межі Чернівецької області здійснюється з дозволу начальника УМВС у Чернівецькій області згідно рапорту. Через 15 хвилин позивач прибув до кабінету ОСОБА_3 повідомивши про написаний рапорт, який залишив на столі, зазначивши, що у нього не має часу погоджувати відїзд в іншу область. 23.06.2015 р. позивач виїхав за межі Чернівецької області, не отримавши дозволу від начальника УМВС у Чернівецькій області. (а.с. 24).

30.06.2015 р. складено Акт про відмову надати пояснення позивачем за фактом вчинення ним прогулу, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення. (а.с. 26 ).

Згідно висновку службового розслідування від 03.07.2015 р. зазначено, що ОСОБА_1 самовільно, без дозволу керівництва РВ та УМВС, усвідомлюючи те, що він 23.06.2015 р. повинен бути на своєму робочому місці виїхав за межі гарнізону в м. Івано-Франківськ та на службу не вийшов, тобто допустив прогул. Пояснювати про причини своєї поведінки категорично відмовився. Згідно інформації СМЗ УМВС У країни в Чернівецькій області від 02.07.2015 р. №16/373 ОСОБА_1 02.07.2015 р. близько 11 години госпіталізований в пульмонологічне відділення обласної клінічної лікарні м Чернівці. (а.с. 28, 25).

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області «Про покарання» №791 від 03.07.2015 року наказано: за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у допущені прогулу, заступника начальника сектору карного розшуку Шевченківського РВ УМВС, капітана міліції ОСОБА_1, звільнити з органів внутрішніх справ, наказ про звільнення реалізувати після виходу його з лікарняного. Позивач ознайомлений під розпис із вказаним наказом 09.07.2015 року. (а.с. 6, 35).

В матеріалах справи міститься копія витягу із наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області від 09.07.2015 року №159 о/с згідно якого зазначено: звільнити зі служби з органів внутрішніх справ України у ОСОБА_1 Збройних Сил України за п.64 (за порушення дисципліни) капітана міліції ОСОБА_1 заступника начальника сектору карного розшуку Шевченківського РВ УМВС з 14.07.2015 року. (а.с. 104).

Згідно листа Управління кадрового забезпечення УМВС України в Чернівецькій області від 14.07.2015 р. №10/3827 позивача повідомлялось про те, що наказом начальника Управління МВС України в Чернівецькій області від 09.07.2015 р. №159 о/с ОСОБА_1 з 14.07.2015 р. звільнений зі служби з органів внутрішніх справ України у ОСОБА_1 Збройних Сил України за п.64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. (а.с. 7).

Судом досліджено витяг із наказу №137 о/с від 11.06.2015 року Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області відповідно до якого покладено тимчасове виконання обов'язків начальника Шевченківського районного відділу УМВС на підполковника міліції ОСОБА_3, першого заступника начальника Шевченківського районного відділу УМВС - начальника слідчого відділення, на період відпустки ОСОБА_8, з 11.06.2015 року. (а.с. 36).

Згідно витягу із наказу №144 о/с від 23.06.2015 року Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області тимчасове виконання обов'язків начальника Шевченківського районного відділу УМВС покладено на полковника міліції ОСОБА_9, начальника УБОЗ УМВС, з 30.06.2015 року (а.с. 78).

До справи долучено лист заступника УМВС України в Івано-Франківській області від 23.06.2015 року №4/4795 з проханням надати особову справу ОСОБА_1, заступника начальника сектору карного розшуку Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області, із службовою характеристикою за останній період проходження служби, довідками ВВБ ВІОС щодо наявності (відсутності) матеріалів компрометуючого характеру щодо переводу для подальшого проходження служби в УМВС України в Івано-Франківській області (а.с. 22).

Позивачем надано довідку про доходи від 07.07.2010 р. №10, в якій зазначено нараховану заробітну плату за січень 2015 р. в сумі 4248,73 грн., за лютий 2015 р. в сумі 3951,85 грн., за березень 2015 р. в сумі 4019,95 грн., за квітень 2015 р. 4099,79 грн., за травень 2015 р. 4099,30 грн. та за червень 2015 р. в сумі 4100,29 грн. (а.с. 8).

В матеріалах справи знаходиться ОСОБА_7 з медичної карти №11092 ОСОБА_1, згідно якого позивач з 02.07.2015 р. по 08.07.2015 р. знаходився на стаціонарному лікуванні. (а.с. 12).

Наказом УМВС України в Чернівецькій області від 03.01.2012 року № 2 затверджено Регламент роботи УМВС України в Чернівецькій області. Згідно пп.1.1 п.1 вказаного наказу у відповідності до правил внутрішнього трудового розпорядку в апараті УМВС робочий час починається о 9 годині і закінчується для вільнонайманих працівників о 18 годині. (а.с. 81-82).

В судовому засіданні були допитані в якості свідків: помічник начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області з кадрового забезпечення -ОСОБА_10, начальник управління з кадрового забезпечення УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_4, заступник начальника управління кадрового забезпечення, начальник відділу інспекції з особового складу УМВС України в Чернівецькій області, голова комісії службового розслідування ОСОБА_11, виконуюча обовязки працівника з кадрового забезпечення Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_12, інспектор по роботі з особовим складом УМВС України в Чернівецькій області, член комісії по службовому розслідуванні щодо допущення позивачем прогулу ОСОБА_13 та перший заступник начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_3, які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень.

Свідок ОСОБА_10 зазначив, що 23.06.2015 р. йому стало відомо про те, що позивач перебуває за межами Чернівецької області. На початку 11 год. звязались із позивачем телефонним звязком, із розмови ОСОБА_1 повідомив, що перебуває у Івано-Франківській області у звязку із вирішенням питання про переведення до УМВС України в Івано-Франківській області. Свідок повідомив позивачу, що порушується питання щодо його прогулу, через відїзд за межі Чернівецької області без дозволу керівництва, на що позивач зазначив, що йому все одно, оскільки він вже вирішив питання про переведення до УМВС України в Івано-Франківській області та зазначив, що буде після обіду. Свідок зазначає, що на початок 13:00 год. ОСОБА_1 на робочому місці не було. На початоку 15 год. позивач зайшов в кабінет до ОСОБА_10 та повідомив, що підписав лист про переведення на службу до Івано-Франківської області. Свідок розяснив ОСОБА_1, що вимушений подати рапорт щодо його відсутності на роботі. Крім того, свідок зазначає, що позивач 23.06.2015 р. не повинен був нести чергування в Шевченківському РВ УМВС України в Чернівецькій області. ОСОБА_10 також зазначив, що пояснення в ході службового розслідування відбирались по телефону, позивач відмовився давати будь-які пояснення.

Свідок ОСОБА_4 зазначив, що 23.06.2015 р. з Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області надійшла інформація, що ОСОБА_1 не вийшов на роботу, у звязку з цим було підготовлено наказ про проведення службового розслідування та проведено службову перевірку. 23.06.2015 р. в період з 14:00 год.-15:00 год. свідок отримав від позивача лист начальника УМВС України в Івано-Франківській області про переведення.

Свідок ОСОБА_11 зазначає, що 23.06.2015 р. отримав інформацію від керівництва УМВС України в Чернівецькій області про відсутність ОСОБА_1 на роботі. Свідок зателефонував помічнику начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області з кадрового забезпечення та дізнався про те, що позивач відсутній на роботі, про що було подано рапорт та призначено службове розслідування. Зазначає, що пояснення у позивача не відбирались, оскільки ОСОБА_1 в телефонній розмові відмовся надавати такі пояснення. Свідок зазначає, що працівником кадрового апарату УМВС України в Івано-Франківській області підтверджено, що позивач 23.06.2015 р. перебував в Управлінні зранку та написав рапорт на переведення. Свідок зазначає, що позивача на роботі не було до обіду, тобто більше 3-х годин, що свідчить про допущення прогулу. Також зазначив, що позивач за час несення служби в органах МВС України до дисциплінарної відповідальності не притягався, однак під час проведення службового розслідування не ставилося питання про заохочення та стягнення позивача, оскільки службове розслідування проводилось за недостатнім виконання своїх службових обовязків ОСОБА_1 Свідок зазначив, що згідно вказівки Міністерства внутрішніх справ України при виїзді працівників за межі області необхідно погодити зазначене питання з керівництвом Управління Міністерства внутрішніх справ України, в незалежності від того в робочий чи позаробочий час працівник бажає здійснити виїзд. Свідок зазначає, що написаний позивачем рапорт про надання дозволу на відїзд за межі області т.в.о. начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області повинен був узгодити з начальником УМВС України в Чернівецькій області, крім того, повинен був поставити відмітку на рапорті про свою згоду чи незгоду у задоволенні викладеного у рапорті. Свідок також зазначив, що т.в.о. начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області заборонив ОСОБА_1 виїзд за межі області без погодження даного питання з начальником УМВС України в Чернівецькій області. Також, ОСОБА_11 зазначив, що 23.06.2015 р. позивача не бачив.

Свідок ОСОБА_12 зазначила, що 23.06.2015 р. близько 14:30 год. ОСОБА_1 прийшов в Управління кадрового забезпечення УМВС України в Чернівецькій області з листом на переведення до Івано-Франківської області, до обіду його не бачила.

Свідок ОСОБА_13 зазначила, що проводилось службове розслідування щодо невиходу 23.06.2015 р. ОСОБА_1 на роботу. Пояснення в ході службового розслідування у позивача відбирались по телефону 30.06.2015 р., однак ОСОБА_1 відмовився пояснювати, про що складено відповідний акт. Свідок зазначила, що позивача цілий день не було на роботі 23.06 2015 року. Крім того, ОСОБА_13 зазначила, що 23.06.2015 р. телефонували в кадрову службу УМВС України в Івано-Франківській області, працівник якої повідомив, що ОСОБА_1 знаходився в Управлінні близько 10:00 год. 11:00 год.

Свідок ОСОБА_3 зазначив, що будучи т.в.о. начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області 22.06.2015 р. близько 19:00 год., по закінченню робочого часу, ОСОБА_1 підійшов до нього із зверненням про необхідність виїзду до Івано-Франківаської області для вирішення особистих питань про переведення на службу до УМВС України в Івано-Франківській області. Позивачу було запропоновано викласти зазначене у рапорті та узгодити відїзд з начальником УМВС України в Чернівецькій області та розяснено, що ОСОБА_3 не може самостійно дозволити йому виїхати за межі області без попереднього погодження з керівництвом УМВС України в Чернівецькій області. Однак, свідок стверджує, що через 15 хвилин ОСОБА_1 приніс рапорт, поклав йому на стіл та сказав, що у нього немає часу узгоджувати відїзд та покинув кабінет т.в.о. начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області. Після цього, як зазначає свідок, рапорт нікуди не подавався. Крім того, враховуючи, що рапорт позивач подав близько 19:00 год. 22.06.2015 р., то питання про отримання дозволу на його відїзд за межі області неможливо було вирішити, оскільки позивач звернувся вже після закінчення робочого часу. Стверджує, що рапорт повинен був подавати особисто ОСОБА_1 до кадрової служби або заступника начальника УМВС України в Чернівецькій області. Зазначає, що 23.06.2015 року позивача не було на роботі до обіду, зявився близько 12:00 год. 13:00 год. Крім того, свідок підкреслив про значне навантаження на ділянці роботи, яка закріплена за позивачем.

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобовязаний перевірити дотримання вказаних критеріїв субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Правовідносини, пов'язані з прийняттям, проходженням та звільненням з публічної служби в органах внутрішніх справ регулюються, зокрема, Законом України Про міліцію від 20 грудня 1990 року № 565-XII, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991року №114 (з наступними змінами та доповненнями), Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі Закон № 3460).

Положеннями статей 1 та 2 Закону № 3460 службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Норми ст. 7 Закону № 3460 визначають, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

У відповідності до ст. 14 Закону № 3460 з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У відповідності до п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, підтверджено матеріалами справи та показами свідків, позивач 23.06.2015 року для вирішення особистих питань (питання переводу на службу до УМВС в Івано-Франківській області) відбув за межі Чернівецької області, не отримавши дозволу керівництва УМВС в Чернівецькій області, чим допустив прогул, оскільки на роботі зявився після 12:00 год., тобто був відсутнім на роботі без поважних причин більше трьох годин. Обставини проступку були встановлені під час проведення комісійного службового розслідування. Позивачем не доведено в судовому засіданні, що йому було надано дозвіл першого заступника начальника Шевченківського PB УМВС в Чернівецькій області підполковника ОСОБА_3, якому ОСОБА_1 подавав рапорт на виїзд в Івано-Франківську область. Крім того, на рапорті позивача відсутня резолюція ОСОБА_3, який повинен був надати свою згоду або незгоду на задоволення зазначеного рапорту. Згідно інформації, отриманої в судовому засіданні за наслідками допиту свідків було встановлено, що позивач дійсно допустив прогул, оскільки єдиний хто бачив ОСОБА_1 до обіду був ОСОБА_3, який зазначив, що позивача бачив на службі після 12 години.

Судом також було встановлено, що позивач фактично не попередив керівництво УМВС в Чернівецькій області про необхідність відїзду за межі Чернівецької області, оскільки рапорт був складений 22.06.2015 р. та поданий близько 19 год. в позаробочий час, таким чином керівництво УМВС в Чернівецькій області було позбавлено можливості розглянути зазначений рапорт та вирішити питання щодо його задоволення чи відмови. Суд звертає увагу позивача, що на момент вчинення прогулу він займав посаду заступника начальника сектору карного розшуку Шевченківського PB УМВС в Чернівецькій області та фактично, на той час він був єдиним керівником блоку кримінальної міліції. Виїзд ОСОБА_1 до Івано-Франківської області без належного погодження з вищестоящим керівництвом дає суду підстави вважати, що позивачем було допущено дисциплінарне порушення, яке виявилось у нехтуванні нормами Закону України Про міліцію та Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», що полягає у невиконанні службової дисципліни.

Суд звертає увагу позивача, що Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України затвердженні наказом МВС України 22.02.2012 р. № 155. (далі - Правила).

Згідно п. 4.1 Розділу 3 Правил працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобов'язання: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності: бути прикладом безумовною дотримання вимог законів та службовім дисципліни в професійній діяльності, залишатися за будь-яких обставин чесним, відданим інтересам служби.

Суд вважає необґрунтованою позицію позивача, що причина його відїзду до Івано-Франківської області носить службовий характер, оскільки вирішувалось питання про його переведення до УМВС України у Івано-Франківській області. Суд звертає увагу позивача, що зазначене переведення носить особистий характер, оскільки був ініційований ним особисто, а не керівництвом УМВС України в Чернівецькій області.

Згідно п. 24 роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, яке зазначено в постанові від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільним використанням без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишенням роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Звільнення за прогул без поважних причин допускається попри те, чи застосовувалися до працівника раніше заходи дисциплінарного або громадського стягнення чи заохочення.

Прогул було вчинено позивачем без поважних причин, оскільки у випадку, коли ОСОБА_1 не підписав рапорт у свого безпосереднього керівника і не передав його із відповідною резолюцією до керівництва області не можна говорити про поважність відсутності на робочому місці 23.06.2015 року. Тільки у випадку, коли б позивач переконався в тому, що його невихід на роботу є законним, він мав право не виходити на роботу. Доказів того, що позивач на законних підставах не вийшов 23.06.2015 року на роботу з 9 год. по 12 год. суду надано не було. Вся позиція позивача зводиться до того, що своє вибуття 23.06.2015 року до Івано-Франківської області ним було погоджено із безпосереднім начальником - першим заступником начальника Шевченківського PB УМВС в Чернівецькій області підполковником ОСОБА_3 Разом із тим, вказане твердження не знайшло свого підтвердження за результатами дослідженого рапорту ОСОБА_1 від 22.06.2015 року на якому відсутня будь-яка резолюція, як і не підтверджено свідченням свідка ОСОБА_3, який на той час тимчасово виконував обов'язки начальника Шевченківського PB УМВС в Чернівецькій області (наказ №137 о/с від 11.06.2015 року), він зазначив, що позивачу було запропоновано викласти зазначене у рапорті та узгодити відїзд з начальником УМВС України в Чернівецькій області та розяснено, що ОСОБА_3 не може самостійно дозволити йому виїхати за межі області без попереднього погодження з керівництвом УМВС України в Чернівецькій області. У зв'язку із наведеними обставинами, невихід позивача 23.06.2015 року на роботу не можна розцінювати як такий, що був здійснений з поважних причин, оскільки не був погоджений у встановленому законодавством про працю порядку і вчинений без дозволу керівництва.

Суд звертає увагу позивача, що при звільненні за прогул не беруться до уваги його попередні заслуги та відсутність дисциплінарних стягнень, оскільки порушення трудової дисципліни, допущене позивачем дискредитує його службове становище та статус працівника міліції, в обовязки якого входили повноваження заступника начальника сектору карного розшуку Шевченківського PB УМВС в Чернівецькій області, виконувати які він зобовязаний був з високою відповідальністю. Позивач допустив дисциплінарний проступок, за що його було правомірно та обґрунтовано звільнено зі служби в органах внутрішніх справ.

Суд вважає непідтвердженими посиланнями позивача на те, що його безпосередній начальник - перший заступник начальника Шевченківського PB УМВС в Чернівецькій області підполковник ОСОБА_3 зобовязаний був узгодити питання задоволення його відїзду з вищестоящим керівництвом, оскільки ОСОБА_1 звернувся з рапортом в позаробочий час, а тому можливості вирішення зазначеного питання фактично не було у ОСОБА_3 Як зазначив сам ОСОБА_3, у разі своєчасного звернення, або ж прибуття 23.06.2015 р. на службу, не виключено, що питання його відїзду було б задоволено. Крім того, позивачем не надано обґрунтування та доказів терміновості відїзду за межі області, що не дає суду підстав вважати причини прогулу поважними.

Таким чином, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області прийняло законне, правомірне рішення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ заступника начальника сектору карного розшуку Шевченківського РВ УМВС капітана міліції ОСОБА_1, у встановлений законом спосіб.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем дотримано порядок проведення службового розслідування та звільнено позивача зі служби відповідно до вимог чинного законодавства та у спосіб, передбачений законом, а відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку із тим, що і відповідних клопотань від відповідача не було відповідач не поніс такі витрати, судом не вирішується питання щодо присудження судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 26 жовтня 2015 р.