Справа № 823/2682/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року справа № 823/2682/15

м. Черкаси

15 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі Дудці Г.О.,

за участю представника позивача сільськогосподарського виробничого кооперативу Черповоди ОСОБА_1 за довіреністю,

представника відповідача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру України у Черкаській області ОСОБА_3 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу Черповоди до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру України у Черкаській області про визнання незаконними дій, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся сільськогосподарський виробничий кооператив Черповоди, в якому просить:

- визнати незаконними дії виконуючого обовязки начальника ОСОБА_2 управління Держгеокадастру України у Черкаській області в особі ОСОБА_4 по відмові в наданні інформації, що містить публічний характер;

- зобовязати начальника ОСОБА_2 управління Держгеокадастру України у Черкаській області надати публічну інформацію позивачу згідно запиту № 91 від 03.07.2015.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що сільськогосподарський виробничий кооператив Черповоди звернувся до в.о. начальника ОСОБА_2 управління Держгеокадастру України в Черкаській області ОСОБА_4 із запитом про надання доступу до публічної інформації, в якому просить надати письмову інформацію про те, кому конкретно було надано дозволи на отримання земельних ділянок в розмірі до 2 га за рахунок земельної ділянок площею 192,2196 га (140 дозволів) за рахунок земель Черповодівської сільської ради Уманського району та на яких підставах надавалися дозволи і причини відмови 26 громадянам у їх наданні. Які саме дозволи затверджено (134 дозволи) та хто саме не звернувся для вирішення питання про передачу земельних ділянок у приватну власність. Документальне підтвердження правомірності прийняття 05.03.2014 заяви голови селянського фермерського господарства «Хорста» про реєстрацію договорів оренди земельних ділянок кадастрові номери :02:000:2201, :02:000:0212, :02:000:0193, враховуючи строк закінчення дії договору оренди земельних ділянок від 14.07.2009 площею 192,2196 га, державну реєстрацію якого проведено 21 липня 2009 року з терміном дії 5 років (закінчення дії договору 21 липня 2014 року).

Листом від 10.07.2015 відповідач відмовив у наданні інформації за вказаним запитом з тих підстав, що згідно ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою субєкта персональних даних.

Позивач вважає вказану відмову протиправною, оскільки згідно ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Дані, які запитував позивач у відповідача якраз і містять інформацію про отримання фізичними особами права власності на комунальне майно у вигляді земельних ділянок, які за законом повинні бути в користуванні у позивача і не можуть бути передані у власність фізичним особам.

Відповідачем навмисно було застосовано підміну понять «публічна інформація» на «персональні дані» з метою приховування своїх незаконних дій.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що згідно ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою субєкта персональних даних.

У своєму рішенні від 20.01.2012 №2-рп/2012 по справі №1-9/2012 Конституційний Суд України даючи офіційне тлумачення частини першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім'ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважає, що запитувана інформація є інформацією із обмеженим доступом.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сільськогосподарський виробничий кооператив Черповоди звернувся до в.о. начальника ОСОБА_2 управління Держгеокадастру України в Черкаській області ОСОБА_4 із запитом про надання доступу до публічної інформації №91 від 03.07.2015, в якому просить надати письмову інформацію про те, кому конкретно було надано дозволи на отримання земельних ділянок в розмірі до 2 га за рахунок земельної ділянок площею 192,2196 га (140 дозволів) за рахунок земель Черповодівської сільської ради Уманського району та на яких підставах надавалися дозволи і причини відмови 26 громадянам у їх наданні. Які саме дозволи затверджено (134 дозволи) та хто саме не звернувся для вирішення питання про передачу земельних ділянок у приватну власність. Документальне підтвердження правомірності прийняття 05.03.2014 заяви голови селянського фермерського господарства «Хорста» про реєстрацію договорів оренди земельних ділянок кадастрові номери :02:000:2201, :02:000:0212, :02:000:0193, враховуючи строк закінчення дії договору оренди земельних ділянок від 14.07.2009 площею 192,2196 га, державну реєстрацію якого проведено 21 липня 2009 року з терміном дії 5 років (закінчення дії договору 21 липня 2014 року).

Листом в.о. начальника ОСОБА_2 управління Держгеокадастру України в Черкаській області ОСОБА_4 від 10.07.2015 № 32-23-0.53-8987/2-15 позивача повідомлено, що згідно ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою субєкта персональних даних. У своєму рішенні від 20.01.2012 №2-рп/2012 по справі №1-9/2012 Конституційний Суд України даючи офіційне тлумачення частини першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім'ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування.

У відповіді на запит відповідач зазначає, що надання ОСОБА_2 управлінням запитуваної інформації може суперечити вимогам статті 19 Конституції України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі ОСОБА_5 №2939) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закону №2939 публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію (стаття 5 Закону №2939).

Критерії обмеження доступу до публічної інформації визначені статтею 6 Закону №2939.

Відповідно до частини другої цієї статті обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Ці вимоги називають "трискладовим тестом", який повинна пройти публічна інформація для визначення її відкритою чи обмеженою. За умови додержання сукупності всіх трьох підстав може бути обмежено доступ до інформації.

Згідно з частиною 5 статті 6 Закону №2939 не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Вирішуючи питання щодо відкритості інформації, яку містять рішення органів державної влади про надання державного майна у власність чи користування, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №2939 конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

У розумінні частини другої статті 21 Закону України "Про інформацію" конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень.

Визначення, наведене у Законі України "Про інформацію", є ширшим. ОСОБА_5 на відміну від Закону України "Про доступ до публічної інформації" до конфіденційної інформації відносить відомості про фізичну особу, якими є відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Визначаючи режим інформації про особу як конфіденційної, відповідач посилається на положення Закону України "Про захист персональних даних".

Посилання на положення Закону України "Про захист персональних даних" є невиправданим, оскільки відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Законом може бути заборонено віднесення інших відомостей, що є персональними даними, до інформації з обмеженим доступом.

Як вище зазначалось, у частині п'ятій статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачений перелік персональних даних фізичних осіб, які заборонено відносити до інформації з обмеженим доступом, зокрема не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

З огляду на викладене у відносинах, пов'язаних із забезпеченням права на доступ до публічної інформації, конфіденційна інформація повинна визначатися відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Таким чином, публічна інформація про осіб, котрі одержали державне та комунальне майно у власність чи користування, про розмір оплати праці та інших виплат з бюджетів усіх рівнів, не є інформацією з обмеженим доступом.

Аналіз положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" про конфіденційну інформацію дає підстави виокремити такі її ознаки:

1) встановлювати конфіденційність публічної інформації та визначати порядок її поширення можуть лише фізичні та юридичні особи;

2) суб'єкти владних повноважень не наділені правом відносити інформацію до конфіденційної;

3) публічна інформація не може бути віднесена до конфіденційної у випадках, визначених Законом (частини перша і друга статті 13 Закону);

4) у випадках, встановлених законодавством, може не бути обмежено доступ до визначеної інформації, в тому числі й конфіденційної (частини п'ята і шоста статті 6 Закону).

Відповідні висновки містяться в Довідці Вищого адміністративного суду України від 01.06.2013 «Про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії виконуючого обовязки начальника ОСОБА_2 управління Держгеокадастру України у Черкаській області ОСОБА_4 щодо відмови в наданні публічної інформації на запит сільськогосподарського виробничого кооперативу Черповоди № 91 від 03.07.2015.

Зобовязати начальника ОСОБА_2 управління Держгеокадастру України у Черкаській області надати сільськогосподарському виробничому кооперативу Черповоди публічну інформацію згідно запиту № 91 від 03.07.2015.

Стягнути з Державного бюджету на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу Черповоди 146 (сто сорок шість) грн. 16 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 29.09.2015.