Справа № 2-а-243/11
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2011-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-243/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2011 року Рівненський міський суд

Суддя Рівненського міського суду Ковальов І.М., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в м. Рівне про визнання неправомірними дій та зобовязання відповідача у належному розмірі нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії дитині ВІЙНИ,-

Встановив:

Позивач 15 листопада 2010 року звернулася до Рівненського міського суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо не нарахування їй підвищення до пенсії, передбаченого ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі встановленому ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за періоди з 09 липня 2007 року, із 22 травня 2008 року по 31 жовтня 2010 року; зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне здійснити їй перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести від повідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 жовтня 2010 року з урахуванням проведених раніше виплат.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення на позов у яких просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог позивачу в повному обсязі

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року N 2195-ГУ з наступними змінами - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, та виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» від 28.12.2007 року7 в статтю 6 названого Закону внесені зміни. Зміст цієї статті викладений в наступній редакції - дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомога, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року внесення зазначених змін визнано неконституційним.

Відповідно до ст. 152 Конституції України, а також до ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" - закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з дня визнання неконституційними норм закону про бюджет на 2008 рік ці норми закону втратили чинність. Саме з цього часу такій категорії осіб, як "діти війни", поновлено право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної Соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, з підвищенням на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком законодавче визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідач з 22 травня 2008 року здійснює виплату підвищення для позивача, як дитині війни виходячи із розмірів встановлених пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», які є значно нижчими ніж ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над під законними актами суд вважає, що виплата підвищення «дітям війни» має здійснюватись у розмірах встановлених Законом, тому відмова Управління саме в такий спосіб здійснювати вказану виплату позивачам є незаконною, а їхнє порушене право підлягає захисту.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини І статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в межах шестимісячного терміну.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни», ст. 19, 92 Конституції України ст.ст. 6-14, 18, 71, 94, ч. 2 ст. 99, ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в м. Рівне про визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача у належному розмірі нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії дитині війни задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м.Рівне здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги як дитині війни для ОСОБА_1 за період шестимісячного терміну, що передує даті звернення до суду, а саме, з 15 квітня 2010 року по 15 листопада 2010 року в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком щомісячно, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог позивачу відмовити.

Постанова суду винесена в порядку скороченого провадження підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду на протязі 10-ти днів з моменту отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя :