Справа № 22а-2988/2010
Суддя: Шимків С. С.
Дата ухвалення: 2010-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Рівненської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів Демянчук С.В., Ковалевича С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне на постанову Рівненського міського суду від 22 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання протиправними дій та рішення суб"єкта владних повноважень і зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Рівненського міського суду від 22 жовтня 2009 року зобов'язано Управління ПФУ в м. Рівне провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду здоров"ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з дня звернення - 22 квітня 2009 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління ПФУ в м. Рівне про проведення у подальшому перерахунку пенсії у разі підвищення розміру мінімальної пенсії за віком , розмір якої відповідає розміру прожиткового мінімуму - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

У поданій на це рішення апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, відповідач просив апеляційний суд його скасувати й ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

__________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 22а-2988 Головуючий в суді 1 інст. ОСОБА_3

Категорія № 57 Суддя-доповідач ОСОБА_4

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин, правильним та таким, що відповідає Закону, є висновок суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (частина 2 статті 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, правильними є висновок суду першої інстанції неприйняття до уваги положень частини третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлене статтями 50 та 54 Закону.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, а тому постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 15 ,ст. 304-1, п.1 ч. 1 ст. 307 , ст. 308 , ст. 315 , 317 ЦПК України, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне Рівненської області відхилити. Постанову Рівненського міського суду від 22 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно. Вона є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

ОСОБА_5 ОСОБА_4

Судді: С.В. Демянчук

ОСОБА_6