Справа № 826/9871/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9871/15 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В, Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-транспортна компанія» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-транспортна компанія» (далі - Позивач, ТОВ «ПБТК») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - Відповідач, ДПІ у Києво-Святошинському районі) про:

- визнання протиправними дій Відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, оформленої актом від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року;

- визнання протиправними дій Відповідача щодо складання акту від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року;

- визнання протиправними висновків ДПІ у Києво-Святошинському районі, які викладені в акті від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року;

- зобов'язання Відповідача утриматись від вчинення певних дій, а саме: використання та поширення іншим органам Міністерства доходів і зборів України та/або Державної фіскальної служби України акту від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року;

- зобов'язання ДПІ у Києво-Святошинському районі вилучити з АІС «Податковий блок» та інших інформаційних баз органів доходів і зборів акт від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року;

- зобов'язання Відповідача відновити в АІС «Податковий блок» та інших інформаційних базах органів доходів і зборів, показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ «ПБТК» (), які були змінені відповідачем на підставі акту від 22.10.2014року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.2015 року позов задоволено частково - визнано протиправними дії щодо зміни в електронній базі даних АІС «Податковий блок» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, на підставі акту №542/10-13-22-03-39220997 ; зобов'язано Відповідача вилучити з АІС «Податковий блок» та інших інформаційних баз органів доходів і зборів акт від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року; зобов'язано Відповідача відновити в АІС «Податковий блок» та інших інформаційних базах органів доходів і зборів, показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ «ПБТК» (), які були змінені відповідачем на підставі акту від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що викладені в акті перевірки висновки податкового органу, а також дії щодо проведення перевірки та складання акту жодним чином не порушують прав платника податків. Разом з тим, оскільки за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення Відповідачем не приймалися, підстави для зміни показників податкових зобов'язань з ПДВ в інформаційних системах були відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову у частині задоволених позовних вимог та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує на неповне дослідження судом всіх фактичних обставин справи та перевірку їх доказами, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

У судовому засіданні представник Позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наголошуючи на її необґрунтованості.

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати в частині, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що на адресу Позивача на запит від 19.12.2014 року (вх. №1/ЗПІ/11) надійшов лист ДПІ у Києво-Святошинському районі від 30.12.2014 року №2/3П9/10-13-11-03-18 «Про надання інформації», в якому повідомлено, що працівниками ДПІ у Києво-Святошинському районі складено акт від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року», на підставі зафіксованих в якому відомостей було змінено в АІС «Податковий блок» показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ за липень 2014 року. Як вказано у наведеному листі Відповідача, перевірка проводилася на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України та наказу від 20.10.2014 року №1010 у приміщенні ДПІ у Києво-Святошинському районі, оскільки через відсутність Позивача за місцезнаходженням вручити наказ від 20.10.2014 року №1010 не було можливості.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 20, 21, 54, 61, 71, 74, 75, 78, 85, 86 Податкового кодексу України, прийшов до висновку, що оскільки висновки акту перевірки, а також дії щодо проведення перевірки та зі складання акту, безпосередньо не порушують права, свободи та інтереси Позивача, підстави для задоволення позову у вказаній частині відсутні. Разом з тим, оскільки податкові повідомлення-рішення Відповідачем не приймались, а дії по зменшенню задекларованих зобов'язань та податкового кредиту призвели до негативних правових наслідків, позовні вимоги в частині відновлення показників ПДВ в АІС «Податковий блок» є обґрунтованими.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом, а також для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності)) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.

Згідно п. 73.3 ст. 73 ПК України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Приписи п. 75.1 ст. 75 ПК України визначають, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Отже, зі змісту наведеної статті вбачається, що документальна перевірка може бути плановою або позаплановою, а також виїзною чи невиїзною.

Згідно пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

При цьому, пунктом 79.1 ст. 79 Податкового кодексу імперативно визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктом 78.4 ст. 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Тобто, для виникнення у податкового органу права на проведення документальної позапланової перевірки за пунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України необхідна обов'язкова наявність таких умов у сукупності:

- за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби,

- якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, на думку колегії суддів, лише виявлення за наслідками перевірки інших платників податків або отримання податкової інформації про можливі порушення платником податків податкового законодавства не може бути підставою для проведення документальної позапланової перевірки за умови, якщо платник податків надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу ДФС.

Зі змісту поданих на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі у судовому засіданні 20.10.2015 року подано документи, які, на переконання Апелянта, підтверджують правові підстави для проведення перевірки, вбачається, що Відповідачем 02.10.2014 року на податкову адресу ТОВ «ПБТК» було направлено запит №10582/10/22-323 «про надання первинних документів взаємовідносин ТОВ «Перша Будівельно-Транспортна Компанія» () з ТОВ «Юридична Компанія «Фенікс ЮА» (), ТОВ «Белка Бест Компані» () за липень 2014 року».

Разом з тим, ні доказів існування вказаного запиту, ні підтвердження направлення його Позивачу на податкову адресу - 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 1а, та в подальшому повернення такого листа за закінченням терміну зберігання, Відповідачем як суб'єктом владних повноважень до суду першої інстанції та на запит суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, зі змісту наданого на виконання вимог ухвали від 13.10.2015 року акту від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 «Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Перша Будівельно-Транспортна Компанія» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року» не вбачається, що Позивачу у встановленому законом порядку направлявся запит про надання інформації та останнім не було надано відповіді у встановлений строк.

Крім іншого, судовою колегією враховується, що приписи п. 78.4 ст. 78 ПК України закріплюють, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

З наведеного випливає однозначний висновок, що проведенню документальної позапланової перевірки платника податків обов'язково повинно перебувати вручення останньому під розписку копії наказу про проведення такої перевірки.

При цьому слід зауважити, що Податковий кодекс не містить норм, які обмежують кількість видання наказів на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України при попередньому направленні запиту органу ДПС про надання пояснень та їх документального підтвердження і неможливості проведення такої перевірки, в тому числі у зв'язку із неможливістю вручення платнику податків копії наказу про її проведення.

Зазначену позицію підтримує й ДФС України в листі від 13.02.2013 року № 2339/6/22-2315.

Відтак, зафіксований як в акті перевірки від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997, так і в службовій записці від 29.12.2014 року №55/22-05 факт невручення ТОВ «ПБТК» наказу на проведення перевірки від 20.10.2014 року №1010 свідчить, що податковий орган не набув права на проведення документальної позапланової виїзної перевірки Позивача.

Поряд з цим, колегією суддів враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було встановлено раніше, підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки був наказ ДПІ у Києво-Святошинському районі від 20.10.2014 року №1010.

Водночас, судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до абз. абз. 5, 6 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Зі змісту вступної частини акту перевірки від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 вбачається, що перевірка проводилася у приміщенні ДПІ у Києво-Святошинському районі за рахунок наявних баз даних ДПІ, податкових декларацій платника.

Тобто, за наданим у пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначенням видів документальних позапланових перевірок, Відповідачем було проведено невиїзну документальну позапланову перевірку ТОВ «ПБТК», у той час як доказів винесення керівником ДПІ у Києво-Святошинському районі наказу про проведення невиїзної позапланової документальної перевірки Позивача Відповідачем як суб'єктом владних повноважень надано не було.

Наведене, поряд з іншим свідчить, що ДПІ у Києво-Святошинському районі не досліджувалися надані Позивачем до матеріалів справи договори та складені на їх виконання первинні документи, що підтверджують здійснення господарських операцій за липень 2014 року, підписання їх директором ОСОБА_4, а також свідчать про наявність матеріально-технічних і трудових ресурсів для здійснення підприємницької діяльності.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про передчасність твердження Окружного адміністративного суду м. Києва щодо необґрунтованості позовних вимог про визнання протиправними дій Відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки Позивача, оформленої актом від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року, у зв'язку з чим вважає за необхідне з урахуванням приписів ч. 1 ст. 195 КАС України скасувати постанову суду першої інстанції у вказаній частині та ухвалити нову, якою позовні вимоги у вказаній частині задовольнити.

Оцінюючи висновки Окружного адміністративного суду м. Києва в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій Відповідача щодо складання акту від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 та визнання протиправними висновків ДПІ у Києво-Святошинському районі, які викладені в акті від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 з підстав, що останні не зумовлюють виникнення жодних додаткових прав та обов'язків для Позивача, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно п. 5 глави 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року №984 (далі - Порядок №984) за результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Пунктом 6 глави 1 Порядку №984 визначено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

У свою чергу, висновки, викладені в акті податкової перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов'язання платникові податків.

Натомість висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків. Відповідно, акти перевірки не порушують права платників податків безвідносно до змісту таких актів, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову щодо протиправності акту перевірки, а так само дій щодо включення до актів перевірки будь-яких даних (незалежно від того, яким чином сформульовані відповідні позовні вимоги).

Системний аналіз наведених норма дає підстави для висновку, що акт перевірки не відповідає ознакам акта індивідуальної дії. Такий акт призначений для оформлення результатів податкової перевірки та є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки з приводу відповідності поведінки платника у сфері податкових правовідносин вимогам чинного законодавства. Акт перевірки має констатуючий, а не владно-зобов'язуючий характер, позаяк не містить обов'язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника.

Аналогічна позиція випливає зі змісту постанови Верховного Суду України від 09.12.2014 року у справі №21-511а14, постанов Вищого адміністративного суду України від 20.05.2015 року у справі № К/800/53884/14 та від 24.06.2015 року у справі №К/800/40814/13.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову у вказаній частині.

Разом з цим, оцінюючи доводи Апелянта щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання Відповідача вилучити з бази даних інформацію, внесену на підставі акту перевірки, визнання протиправними дій ДПІ у Києво-Святошинському районі щодо коригування в базі «Аналітична система» ІС «Податковий блок» показників податкової звітності, а також вчинення дій щодо відновлення зазначений показників, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковим контролем є система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Згідно ст. 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Приписи пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України визначають, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

При цьому положеннями пункту 74.1 ст. 74 Податкового кодексу передбачено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Судовою колегією враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Так, в постанові Верховного Суду України від 09.12.2014 року у справі №21-511а14 зазначено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Таким чином, враховуючи, що у ході судового розгляду справи судом апеляційної інстанції було встановлено протиправність дій податкового органу щодо проведення перевірки та, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобов'язання виключити з баз даних інформацію, внесену на підставі такого акту, є обґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови було допущено порушення норм матеріального та процесуального права при вирішені питання щодо визнання протиправними дій Відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки Позивача, оформленої актом від 22.10.2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПБТК» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року, у зв'язку з цим вважає за необхідне апеляційну скаргу Відповідача задовольнити частково, а постанову суду - скасувати щодо відмови у задоволенні вказаних вимог у цій частині.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду - скасувати в частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 липня 2015 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-транспортна компанія», оформленої актом від 22 жовтня 2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-транспортна компанія» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-транспортна компанія», оформленої актом від 22 жовтня 2014 року №542/10-13-22-03-39220997 про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-транспортна компанія» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за липень 2014 року.

У решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-транспортна компанія» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.