Справа № 539/2892/15-а
Суддя: Яценко В. В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №539/2892/15-а
Пров.№2-а/539/105/2015 року
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Яценко В.В.

при секретарі Карпенко Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу 4 роти дорожньо-патрульної служби Державної автоінспекції при Управлінні дорожньої автоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області Мельника Миколи Володимировича, третя особа начальник взводу 4 роти дорожньо-патрульної служби Державної автоінспекції при Управлінні дорожньої автоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу 4 роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області Мельника М.В., третя особа начальник взводу 4 роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивував тим, що 06 серпня 2015 року, близько 17 години поштою він отримав постанову державного виконавця ВДВС Лубенського міськрайонного управління юстиції Матвієнка А.В. від 05.08.2015 року про відкриття відносно нього виконавчого провадження з виконання постанови серії ПС2 №399954 інспектора ДПС взводу 4 роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області Мельника МВ. про стягнення на користь держави штрафу у подвійному розмірі 510 грн.

Звернувшись до виконавчої служби 10.08.2015 року ним було отримано копію вищевказаної постанови інспектора ДПС від 15.06.2015 року про стягнення штрафу в розмірі 255 гривень за порушення правил дорожнього руху України, а саме: нібито 15.05.2015 року о 17 годині 58 хвилин він - ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Тойота Корола д/н НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю 72 км/год на 77 км а/д Київ-Харків, перевищив встановлену швидкість руху на 22 км/год в зоні дії дорожнього знаку обмеження максимальної швидкості «50 км/год».

З даною постановою він погодитись не може, оскільки,15.05.2015 року він перебував на своєму робочому місці в Лубенській ЦМЛ, де працює лікарем і його робочий час закінчується о 15 годині 42 хвилини, тобто, фізично, він не міг перебувати 15.05.2015 року о 17 годині 58 хвилин на 77 км а/д Київ-Харків.

Крім цього, як слідує із заперечення відповідача Мельника М.В., вищевказану постанову він виніс 15.06.2015 року - в день, коли сталося порушення ПДР, нібито допущеного ним - ОСОБА_1, однак, на підтвердження своїх заперечень, копію постанови ним надіслано не було та до заперечення не приєднано.

Він стверджує, що 15.06.2015 року дійсно його було зупинено працівником ДАІ на 77 км а/д Київ-Харків, який, до речі, не представився, і який звинуватив його у тому, що він, нібито, порушив правила дорожнього руху України, оскільки в зоні дії дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год» рухався зі швидкістю 72 км/год, перевищивши таким чином встановлену швидкість руху.

На вищевказаній дільниці дороги, майже один за одним, маються дорожні знаки: «Обмеження максимальної швидкості руху 90 км/год», потім «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год».

Побачивши перший знак, він скинув швидкість руху свого автомобіля до 72 км/год, а в зоні дії другого дорожнього знаку швидкість його автомобіля становила 55 км/год.

Він не погоджується з доводами відповідача про те, що швидкість руху його автомобіля була виміряна в зоні дії дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год» і яка була зафіксована на дистанції 345.4 м., оскільки прилад вимірювання швидкості знаходився в руках відповідача, який постійно переміщався вздовж дороги, і вимірювальний прилад не був стаціонарно закріплений на тринозі.

Свої заперечення щодо доводів відповідача він виклав на окремому аркуші, також прохав розглянути справу з урахуванням усіх заперечень та допитати свідків, які знаходились в якості пасажирів у його автомобілі, на що відповідач повідомив, що постанову буде винесено пізніше і направлено йому по пошті.

Він стверджує, що копії протоколу на місці його складення, а також копії постанови по пошті він не отримував, а про її існування дізнався лише отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження з виконавчої служби 06.08.2015 року, про що мається відповідна поштова відмітка на конверті.

Позивач прохає суд поновити строк на оскарження постанови серії ПС2 №399954 інспектора ДПС взводу 4 роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області Мельника Миколи Володимировича від 15.06.2015 року про притягнення його - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122ч.1 КУпАП. Визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС2 №399954 інспектора ДПС взводу 4 роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області Мельника Миколи Володимировича від 15.06.2015 року про притягнення його - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.122ч.1 КУпАП відносно нього- ОСОБА_1 - закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, прохав задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявились, відповідач Мельник М.В. надіслав до суду заперечення, згядно якого позов не визнав, прохав відмовити у задволенні позову і справу розглянути у його відсутність.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступнихх підстав.

Згідно ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на пісдтаві яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, а також з"ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що, згідно постанови інспектора взводу 4 роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області Мельника М.В. від 15.06.2015 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.7), за те, що позивач, нібито, перевищив встановлену швидкість руху в зоні дії дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості руху до 50 км/год».

Вищевказана постанова грунтувалась на протоколі про адміністративне правопорушення від 15.06.2015 року (а.с.20), в якому позивач вказав, що свої пояснення він викладе на окремому аркуші.

Як вбачається з письмових пояснень позивача ОСОБА_1 (а.с.22), останній заперечував щодо перевищення ним швидкості руху та прохав допитати в якості свідків його дружину та сина, які знаходились в його автомобілі. Також у поясненнях позивач зазначив, що відповідач Мельник М.В., вимірюючи швидкість руху, тримав у руці прилад для вимірювання швидкості та рухався вздовж дороги, підійшовши на 5 м ближче до знаку, тобто даний прилад не був стаціонарно закріплений на тринозі, про що зауважив позивач відповідачеві Мельнику М.В. та попрохав останнього надати йому схему, на якій зображено місце, де повинен знаходитись відповідач з приладом вимірювання швидкості у руці (на що мав право позивач відповідно до ст.268 КУпАП) на що відповідачем у грубій формі було йому відмовлено.

На думку суду, інспектор Мельник М.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення не врахував всіх обставин, що підлягають з"ясуванню при розгляді цієї справи, передбачених ст.280 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем Мельником М.В. направлено на адресу суду фото документ, на якому зафіксована частина автомобіля позивача з номером, швидкість руху та відстань вимірювання. Також, відповідачем надано копію свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки, перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції і відомість здачі заліків особовим складом взводу.

З позову ОСОБА_1 слідує, що він не ставить під сумнів робочий стан та дозвіл на використання в підрозділах ДАІ засобу вимірювальної техніки відповідача, а також компетенцію відповідача зі знань та практичних навичок в користуванні вимірювачами швидкості, позивач заперечує сам факт перевищення швидкості в зоні дії дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год», стверджуючи, що вимірювання було проведено на дистанції з місця, де знаходився відповідач до зони дії дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості руху 90 км/год».

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечення позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення в судовому засіданні не спростував та не довів ті обставини, які зазначив у своєму запереченні щодо невизнання позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, оцінивши докази, які рівні в своїй доказовості, але трактуючи всі сумніви на користь особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності вважає, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122ч.1 КК України не доведена, а тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Суд вважає, що позивачем не було пропущено строки подачі заяви до суду, оскільки, в наданих відповідачем Мельником М.В. доказах про направлення постанови позивачеві (а.с.26) не можливо стверджувати напевно, що це ксерокопія саме журналу вихідної кореспонденції ДАІ і немає доказів того, що постанова направлена рекомендованим листом, який отримав позивач або його довірена особа під підпис. Також, в матеріалах справи мається конверт з поштовим штампом, в якому було направлено постанову про відкриття провадження з ВДВС Лубенського МРУЮ позивачеві і яку останній отримав 06.08.2015 року (а.с.5-6), з якої і дізнався про існування даної постанови.

Керуючись ст. 122, 247, 280-285, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 4, 5, 18, 69, 71, 72 , 94, 158-161, 163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови серії ПС2 №399954 інспектора ДПС взводу 4 роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області Мельника Миколи Володимировича від 15.06.2015 року про притягнення мене - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122ч.1 КУпАП.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС2 №399954 інспектора ДПС взводу 4 роти ДПС ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області Мельника Миколи Володимировича від 15.06.2015 року про притягнення мене - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.122ч.2 КУпАП відносно мене - ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.В.Яценко