Справа № 2-а-538/11
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ун. № 2-а-538/11
пр. №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року Святошинський районний суд м.Києва

у складі:

головуючого-судді Петренко Н. О.

при секретарі Савченко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та зобов»язання провести перерахунок та виплату пенсії, щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва перерахувати та виплатити їй пенсію та додаткову пенсію з 21 липня 2010 року, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є постраждалою від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом ІІ та отримує пенсію, призначену їй у відповідності до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у значно меншому розмірі; зобов»язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на підставі перерахунку проведеного Управлінням праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва провести виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат з 21 липня 2010 року довічно та виплатити одноразову компенсацію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Згідно ст. 54 Закону розмір пенсії для інвалідів ІІ групи повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону інвалідам ІІ групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам ІІ групи виплачується у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, яка склалася на момнт встановлення інвалідності.

Згідно ст. 48 Закону виплати проводяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності.

Відповідно до ст. 48 Закону інвалід ІІ групи має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Представник позивача, позивач просять позов задовольнити та зобов»язати відповідачів зробити перерахунок відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в судову засіданні позов не визнав та заперечив проти його задоволення, мотивуючи свої заперечення тим, що позивачу встановлена ІІ група інвалідності з 06.07.1992 року і відповідно йому надано право відповідно до ст.48 Закону на отримання одноразової допомоги у розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Дана допомога виплачуєтья протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності. 06.05.2010 року позивачу була нарахована та виплачена допомога на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 120,00 грн. Позивач кошти отримала і заперечень щодо їх розміру до відповідача не надходило. Представник відповідача просить суд при винесенні рішення застосувати ст.99 КАС України та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання був належним чином повідомлений. Причини неявки суду невідомі. Надав суду заперечення проти адміністративного позову від 17.01.2011 року та просить відмовити в задоволенні позову та слухати справу у відсутність представника відповідача. Свої заперечення мотивує тим, що 25.10.2010 року позивач за власною заявою перейшла на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України » Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому вимоги позивача щодо перерахунку її основної пенсії з 21.07.2010 року не мають правових підстав.

Представник Управлінням праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання був належним чином повідомлений. Причини неявки суду невідомі. Надав суду заперечення проти адміністративного позову, мотивуючи їх тим, що позивач перебуває на обліку, як інвалід ІІ групи ЧАЕС та має статус постраждалого внаслідок ЧАЕС І категорії. З приводу перерахунку одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров»ю позивач до управління не зверталася.

Щорічну допомогу на оздоровлення отримує регулярно і заперечень щодо їх розміру до відповідача не надходило. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, відповідно до ст.99 КАС України застосувати позовну давність.

Згідно ч.4 ст. 128 КАС України у разі не прибуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату та час судового засідання, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, представника Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач належить до І категорії, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 014946. Згідно вкладки №002667 до посвідчення № 014946 від січня 1998 року позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно довідки МСЕК позивачу встановлена ІІ група інвалідності з 06.07.1992 року довічно.

Згідно ст.54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, призначеної у відповідності до цього Закону повинна бути не нижча 8 мінімальних пенсій за віком, а у відповідності до ст.50 даного Закону інвалідам ІІ групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком .

Відповідно до ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам ІІ групи виплачується у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, яка склалася на момент встановлення інвалідності.

Згідно ст.48 Закону виплати проводяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності.

Відповідно до ст. 48 Закону інвалід ІІ групи має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави(ст.3), права і своюбоди людини є невідчужуваними та неплорушними(ст.21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (ст. 22).

За змістом положень ч.2 , ч.3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовяковість якого надана Верховною Радою України іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. У звязку з цим при визначенні розміру пенсії позивачеві підлягають застосуванню саме ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зі ст. ст. 50, 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно- правового акта, який би визначив цей розмір або встановлював інший розмір немає.

Зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, суд вважає за можливе застосувати саме ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування для розрахунку розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується як розрахункова величина для визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії, передбаченої Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, оскільки даний Закон передбачає в якості критерію визначення розміру саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не супечить ч.3 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

Згідно довідки №7457//6-ІП від 29.11.2010 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи з листопада 2010 року.

За таких підстав бездіяльність Управління пенсійного фонду Святошинського району м. Києва, що полягає у відмові ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії та додаткової пенсії, привести їх розмір у відповідність із Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС є протиправною з 25 жовтня 2010 року.

Суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 25 жовтня 2010 року по 27 січня 2011 року з підвищенням її до 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням проведених виплат та провести відповідні виплати.

Зважаючи, що позивач отримувала щорічну допомогу на оздоровлення протягом багатьох років, отримала 06.05.2010 року за 2010 рік і не зверталася до відповідача щодо розміру даної допомоги та її неправильного нарахування, позов подала до суду 19.10.2010 року суд застосовує ст.99 КАС України та відмовляє в задоволенні даної вимоги.

Також вимога щодо стягнення одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров»ю не підлягає задовленню на підставі того, що позивач не надала суду підтвердження того, що їй було відмовлено у виплаті, а відповідно її право на отримання не порушувалося у зв»язку з тим, що вона не зверталася за її отриманням.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 64 Конституції України, ст.ст. 48, 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст. ст. 7-11, 9, 69-71, 94, 97, 99, 100, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та зобов»язання провести перерахунок та виплату пенсії, щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровюу розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 25 жовтня 2010 року по 27 січня 2011 року за виключеням проведених виплат.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: