Справа № 522/6325/15
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/6325/15

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції: Ільченко Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Домусчі С.Д.,

Єщенка О.В.,

при секретарі судового засідання Худик С.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 20 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

27.03.2015р. ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Департаменту Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (далі - Департамент ДАБК) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11.03.2015р. № 157, якою він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 5 950 грн.

Позивач зазначає, що висновки контролюючого органу про порушення ним ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" внаслідок початку будівельних робіт до моменту направлення повідомлення до Департаменту ДАБК не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 він розпочав після направлення 17.02.2015р. повідомлення до Департаменту ДАБК про початок виконання будівельних робіт. Оскільки будівництво житлового будинку він здійснював з використанням модульних блоків, він звів будинок за короткий час. Тому 27.02.2015р. відповідач, здійснюючи перевірку дотримання ним законодавства у сфері містобудівного законодавства, встановив наявність збудованого житлового будинку.

В зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, позивач просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач заперечував проти позову, подавши до суду письмові заперечення.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 20 квітня 2015р. в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи наступні обставини.

09.02.2015р. позивач, маючи намір здійснити будівництво житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 яка належить йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва НОМЕР_1, виданого 28.05.2014р., отримав у відділі архітектури та містобудування Овідіопольської районної державної адміністрації будівельний паспорт № 23.

17.02.2015р. ОСОБА_3 подав до Департаменту ДАБК в Одеській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано відповідачем 23.02.2015р. за № ОД 57.

27.02.2015р. Департаментом ДАБК в Одеській області проведена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності , в результаті якої встановлено, що на момент подачі повідомлення про початок виконання будівельних робіт житловий будинок був побудований, чим порушено п.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядок виконання будівельних робіт, затверджених постановою Кабміну України від 13.04.2011р. № 466.

За результатами перевірки 27.02.2015р. відповідачем складений припис про усунення ОСОБА_3 виявлені порушення до 27.03.2015р. та складений протокол відносно позивача про вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУАП.

11.03.2015р. відповідачем прийнята постанова № 157 про визнання ОСОБА_3 винним вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУАП, та накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 950 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для скасування постанови, прийнятою Департаментом ДАБК 11.03.2015р.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Розглядаючи справу про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, суд відповідно до п.1 ч.3 ст.2 КАС України має перевірити, чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус Державної архітектурно-будівельної інспекції України та повноваження їх посадових осіб визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року N 439/2011, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постанова Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року N 553.

Відповідно до п. п. 1, 6 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України Держархбудінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Правовий статус Державної архітектурно-будівельної інспекції України та повноваження їх посадових осіб визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року N 439/2011, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року N 553.

Відповідно до п. п. 1, 6 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України Держархбудінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Пунктом 12 Порядку № 553 передбачено, що посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що до висновків про наявність порушення в діях позивача Департамент ДАБК прийшов внаслідок того, що на момент проведення перевірки, а саме 27.02.2015р., будинок вже був побудований.

При наданні правової оцінки обставинам справи судова колегія зазначає, що сам по собі факт існування житлового будинку через 10 днів після направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт не свідчить про порушення позивачем ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"(в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин), яка передбачає проведення будівництва об'єктів, що здійснюється на підставі будівельних паспортів, лише після подачі такої декларації. Відповідачем не спростована можливість здійснення будівництва за 10 днів, враховуючи обсяги та технологію будівництва.

ідповідачем ВОскільки доводи відповідача щодо проведення позивачем будівельних робіт по будівництву житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 до подання повідомлення про початок проведення будівельних робіт не підтверджуються жодним доказом, тому судова колегія приходить до висновку, що вони ґрунтуються на припущеннях, що є недостатнім для визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУАП.Оскільки доводи відповідача щодо проведення позивачем будівельних робіт по будівництву житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 до подання повідомлення про початок проведення будівельних робіт не підтверджуються жодним доказом, тому судова колегія приходить до висновку, що вони ґрунтуються на припущеннях, що є недостатнім для визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУАП.

Оцінюючи позовні вимоги в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, судова колегія вважає за необхідне відмовити в позові щодо закриття провадження у справі про притягнення до адмінвідповідальності.

Так, вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не належать до компетенції суду, оскільки відповідно до ст.3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» це є повноваженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, який розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ст.5 цього ж Закону зацікавленою стороною може бути оскаржена лише постанова центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Невірна правова оцінка судом першої інстанції обставин по справі, неврахування наведених норм права призвело до ухвалення помилкового судового рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України, судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким позовні вимоги задовольняє в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в решті позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову Департаменту Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області у справі про адміністративне правопорушення від 11.03.2015р. № 157 про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУАП та накладенні штрафу в розмірі 5 950 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: С.Д.Домусчі

Суддя: О.В. Єщенко