Справа № 805/3699/15-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/3699/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р. Справа № 805/3699/15-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Волгіної Н.П., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженої відповідальності “АРТКОММ” про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженої відповідальності “АРТКОММ” про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2013 році, у сумі 8 643,64 грн та пені у сумі 2 670,02 грн, разом – 11 313,66 грн (а.с. 3-4).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб,- у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Як свідчить звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2013 рік, що наданий відповідачем до відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача становила 11 осіб.

Таким чином, згідно ч. 1 ст. 19 Закону у Товаристві відповідача у 2013 році повинно бути працевлаштоване 1го інваліда. Фактично ж, за даними звіту, не працювало жодного інваліда.

За ч. 5 ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з ч. 1 цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Отже, відповідач не виконав норматив по створенню 1 робочого місця по працевлаштуванню інвалідів, сума адміністративно-господарських санкцій за що складає 8 643,64 грн.

Статтею 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” та п. 4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, зазначається, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення.

Станом на 25 серпня 2015 року сума нарахованої пені складає 2 670,02 грн, загальна сума заборгованості становить 11 313,66 грн. Враховуючи, що відповідачем зазначена заборгованість не сплачена, позивач звернувся до суду із даним позовом (а.с. 3-4).

Представник позивача в судове засідання не з’явився, у наданому суду позові просить суд розглядати справу без його участі (а.с. 4).

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи товариство повідомлено судом належним чином. Причини неявки представника відповідача суду не повідомлені.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених ст. 128 КАС України не має, представники сторін в судове засідання не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За змістом ст. 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21 березня 1991 року № 875-XII (далі – Закон № 875-XII) Фонду соціального страхування захисту інвалідів надано право на стягнення санкцій за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Таким чином, позивач у справі – орган владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції у сфері соціального захисту інвалідів, в тому числі контроль щодо забезпечення інвалідів робочими місцями.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 січня 2014 року відповідачем сформовано та в подальшому надано до Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів надано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів відповідача за 2013 рік (форма – 10-ПІ), відповідно до якого середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу на підприємстві становить 11 осіб, кількість інвалідів (штатних працівників), які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, складає 1, фактично не працювало (було працевлаштовано) жодного інваліда. Відповідачем визначено у звіті суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів – 8 644,00 грн (а.с. 5).

Закон України Закон № 875-XII визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Частина 1 ст. 19 Закону № 875-XII встановлює для підприємств (об’єднань), установ і організацій нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів. Абзацем першим встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог ст. 18 цього Закону.

За ч. 5 ст. 19 цього Закону виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Згідно п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого Постановою КМ України від 31 січня 2007 року № 70 “Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Датою надходження звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів вважається дата подання роботодавцем звіту до відділення Фонду, а у разі надсилання його поштою - дата на поштовому штемпелі. Інформацію про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Отже, у відповідності до викладених приписів законодавства відповідач не виконав норматив по створенню 1 робочого місця по працевлаштуванню інвалідів.

Крім того, доказів на підтвердження надіслання відповідачем як роботодавцем інформації про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів до центру зайнятості суду не надано.

Постанова Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 “Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, та ст. 20 вказаного Закону передбачають обов'язок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося це порушення, сплачувати відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається згідно ст. 20 Закону.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання відповідачем нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2013 році, становить 8 643,64 грн, що на 36 коп менше за суму, яка самостійно зазначена відповідачем як сума санкцій у звіті (а.с. 5, 6). Як вбачається з матеріалів справи, сума санкцій відповідачем не сплачена.

Статтею 20 Закону та пунктом 4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, зазначається, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення.

Розрахунком суми пені визначено, що сума нарахованої пені складає 2 670,02 грн (а.с. 7). Докази на підтвердження добровільної сплати відповідачем зазначеної заборгованості суду не надано.

Виходячи з того, що відповідачем не вжито необхідних заходів для забезпечення працевлаштування інвалідів, суду не надано доказів на підтвердження надання інформації про наявність вакансій до центру зайнятості, управління праці та соціального захисту населення тощо, з матеріалів справи не вбачається - чи виділено робоче місце для інваліда, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122 - 154, 160 - 163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Позов Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженої відповідальності “АРТКОММ” про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - задовольнити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волгіна Н.П.