Справа № 826/7300/15
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7300/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Хеалскеа" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хеалскеа" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеалскеа» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.01.2015 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на допущення судом першої інстанції неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, внаслідок не повного з'ясування всіх фактичних обставин у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТОВ «Хеалскеа» (код ЄДР 39096638) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ПП «Борисфен-Інвест» (код ЄДР 34481095) за період серпня 2014 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 29.12.2014 року № 1314/26-55-09/39096638 (далі - Акт перевірки), в якому ДПІ прийшла до висновку про порушення ТОВ «Хеалскеа» ст. 185, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого встановлено заниження ПДВ за серпень 2014 року у загальній сумі 178 007 грн.

На підставі зазначених висновків Акту перевірки ДПІ прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.01.2015 № , яким ТОВ «Хеалскеа» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 178 007 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 44 502 грн.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд апеляційної інстанціїзазначає наступне.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт/послуг), що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

При цьому, для формування податкового кредиту мають значення податкові накладні та інші первинні документи, які, виходячи з наведеного, видаються на підтвердження реально вчиненої операції. Однак, наявність податкових накладних є необхідною, але не безумовною підставою для отримання платником податку права на податковий кредит з податку на додану вартість.

Отже, наявність законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту та валових витрат, зокрема податкових накладних, виписаних платником податку, є обов'язковою, для визнання правомірності формування таких за умови, якщо відомості в таких документах відповідають дійсності, і якщо господарські операції мали реальний характер та придбані товари (роботи, послуги) використовувалися в господарській діяльності платника податку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність фактичного виконання спірних операцій, про відсутність у зв'язку з цим у первинних документів юридичної значимості для формування спірних сум податкових вигод, а отже і про відсутність правових підстав для формування спірних сум податкових вигод, у зв'язку з чим суд першої інстанції вважає рішення податкового органу правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Хеалскеа» (Замовник) та ПП «Борисфен-Інвест» (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 76/14 від 17 квітня 2014 р., відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання з надання послуг з перекладу та підготовки документації, консультаційно-інформаційних послуг з питань реєстрації виробів медичного призначення і медичної техніки. Види послуг, вартість, етапи та терміни їх надання, порядок оплати визначаються на підставі Додатків до даного договору (Замовлень), які є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що переклад документації повинен бути здійснений компетентними перекладачами, що мають необхідну освіту і рівень кваліфікації. Виконавець зобов'язується при наданні інформаційно-консультаційних послуг забезпечити належний рівень компетентності, освіти і кваліфікації задіяного персоналу.

Виконавець зобов'язується постійно інформувати Замовника про хід виконання робіт (п/п 2.1.4 Договору).

Згідно п/п 2.1.5 Договору передбачено, що Виконавець зобов'язується протягом 2-х робочих днів за запитом Замовника надати детальний звіт про хід виконання робіт та іншу додаткову інформацію про процес надання послуг за даним Договором.

Пунктом 2.2 Договору визначено обов'язки Замовника. Зокрема, замовник зобов'язується забезпечити Виконавця необхідною вихідною документацією, та інформацією російською, українською та англійською мовами, а також необхідними зразками продукції (готової продукції, реагентами, стандартами). Доставка документації, зразків продукції та матеріальних цінностей за допомогою кур'єрської служби, у випадках передбачених пунктами 2.1.4, 2.1.5, 2.1.10, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5, повинна бути оплачена Замовником.

Замовник зобов'язується надати відповідно оформлену Довіреність Виконавцю у випадку, якщо замовлені послуги по представництву інтересів Замовника в державних органах (п/п 2.2.5 Договору).

Встановлено, що ПП «Борисфен-Інвест» згідно вказаного договору виписало на адресу позивача такі податкові накладні, зокрема: від 12.08.2014 року - (№ 9 на суму 52 008 грн., у т.ч. ПДВ - 8668 грн.; № 10 на суму 52400 грн., у т.ч. ПДВ - 8733,33 грн.; № 6 на суму 26200 грн., у т.ч. ПДВ - 4366,67 грн.; № 7 на суму 52048 грн., у т.ч. ПДВ - 8674,67 грн.; № 8 на суму 52408 грн., у т.ч. ПДВ - 8734,67 грн.; № 11 на суму 52000 грн., у т.ч. ПДВ - 8666,67 грн.; № 12 на суму 52448 грн., у т.ч. ПДВ - 8741,33 грн.; № 13 на суму 52010 грн., у т.ч. ПДВ - 8668,33 грн. та № 14 на суму 58073 грн., у т.ч. ПДВ - 9678,83 грн.); від 28.08.2014 року - (№ 18 на суму 43255 грн., у т.ч. ПДВ - 7209,17 грн.; № 19 на суму 40539,5 грн., у т.ч. ПДВ - 6756,58 грн.; № 20 на суму 42457,5 грн., у т.ч. ПДВ - 7076,25 грн.; № 21 на суму 27360 грн., у т.ч. ПДВ - 4560 грн.; № 22 на суму 54919,63 грн., у т.ч. ПДВ - 9153,27 грн.; № 23 на суму 47040 грн., у т.ч. ПДВ - 7840 грн.); а також від 29.08.2014 року - (№ 33 на суму 32641,4 грн., у т.ч. ПДВ - 5440,23 грн.; № 31 на суму 41000 грн., у т.ч. ПДВ - 6833,33 грн.; № 34 на суму 54902,5 грн., у т.ч. ПДВ - 9150,42 грн.; № 35 на суму 48800 грн., у т.ч. ПДВ - 8133,33 грн.; № 36 на суму 40320 грн., у т.ч. ПДВ - 6720 грн.; № 37 на суму 50190 грн., у т.ч. ПДВ - 8365 грн.; № 38 на суму 54180 грн., у т.ч. ПДВ - 9030 грн.; № 32 на суму 40840 грн., у т.ч. ПДВ - 6806,67 грн.).

Загалом податкових накладних видано на суму - 1 068 041 грн., у т.ч. ПДВ - 178 007 грн., суми ПДВ за якими включені позивачем до складу податкового кредиту за серпень 2014 року.

На підтвердження здійснення розрахунків між сторонами зазначеного договору ТОВ «Хеалскеа» до апеляційного суду подано виписки з банку (Том 23 а.с.69-81).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано Акти здачі-прийняття наданих послуг, які містять аналогічні числові показники, що і у податкових накладних. (т. 1 а.с. 97-103).

Перевіряючи доводи апелянта щодо наявності на момент спірних правовідносин у ПП «Борисфен -Інвест» свідоцтва платника ПДВ, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно інформації офіційного сайту Державної фіскальної служби України (http://sfs.gov.ua/), свідоцтво платника ПДВ Приватного підприємства «Борисфен-Інвест» (інд. под. номер 65) було анульовано 25.12.2014 року.

На підтвердження фактичного виконання умов договору, позивачем до матеріалів справи надано пакет матеріалів реєстраційних досьє на вироби медичного призначення та вироби лікарського призначення, стосовно яких, як зазначає директор ТОВ «Хеалскеа» ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях до суду першої інстанції (том 23 а.с.32-35) , з метою успішної державної реєстрації виробів медичного та лікарського призначення у ПП «Борисфен-Інвест» замовлялися послуги з перекладу документації та її підготовки, підготовки переліку виробів для внесення в реєстраційне свідоцтво, консультаційно-інформаційні послуги з питань реєстрації виробів медичного призначення і медичної техніки, тощо. Сукупність наданих позивачем документів (реєстраційних досьє), а також докази проведення реєстрації виробів медичного та лікарського призначення (свідоцтва про реєстрацію), як вважає позивач, підтверджують фактичне виконання ПП «Борисфен-Інвест» спірних операцій (послуг) та використання позивачем таких послуг у межах своєї господарської діяльності.

На підтвердження реальності господарських відносин між ТОВ «Хеалскеа» та ПП «Борисфен- Інвест», позивачем, в якості доказів додано такі документи:

Документи медичного призначення:

- матеріали реєстраційного досьє на виріб медичного призначення- реєстраційний №13924/2014, Капнограф/пульсоксиметр портативні приліжкові NELLCOR™, Заявник: ТОВ «Сантабіо»;

- матеріали реєстраційного досьє на виріб медичного призначення - реєстраційний №13925/2014, Капнограф /пульсиксометр CAPNOSTREAM, Заявник: ТОВ «Сантабіо»;

- матеріали реєстраційного досьє на виріб медичного призначення реєстраційний - 13194/2013 Системи вакуумні для забору біологічних рідин BD™ Заявник ТОВ «Сантабіо»;

- матеріали реєстраційного досьє на виріб медичного призначення реєстраційний - 13716/2014 Системи вакуумні для забору біологічних рідин BD™ Заявник ТОВ «Сантабіо»;

- матеріали реєстраційного досьє на виріб медичного призначення - реєстраційний №13817/2014 Аналізатор мікобактерій ВАСТЕС™ MGIT™ 960 ; Заявник ТОВ «Сантабіо».

Документи лікарського призначення :

- матеріали реєстраційного досьє на виріб лікарського призначення - «ЦИМЕВЕН®» ліофілілізат для розчину для інфузій, по 500 мг у флаконі № 1. Заявник: Ф.Хоффманн-Ля Рош Лтд, Швейцарія;

-матеріали реєстраційного досьє на виріб лікарського призначення «РОАККУТАН®» капсули по 10 мг або 20 мг №30 (10x3) у блістерах. Заявник: .Хоффманн-Ля Рош Лтд, Швейцарія;

- матеріали реєстраційного досьє на виріб лікарського призначення - «МАБТЕРА®» розчин для ін'єкцій по 1400 мг/11,7 мл у флаконі № 1. Заявник: Ф.Хоффманн-Ля Рош Лтд, Швейцарія;

- матеріали реєстраційного досьє на виріб лікарського призначення - «ГАЗІВА» концентрат розчину для інфузій по 1000 мг/40 мл у флаконах № 1, Заявник: Ф.Хоффманн-Ля Рош Лтд,Швейцарія;

- матеріали реєстраційного досьє на виріб лікарського призначення «КСЕНІКАЛ®» капсули по 120 мг №21(21x1), №42 (21x2), №84(21x4) у блістерах. Заявник: Ф.Хоффманн-Ля Рош Лтд, Швейцарія;

- матеріали реєстраційного досьє на виріб лікарського призначення - «ВАЛЬЦИТ®», таблетки вкриті плівкою оболонкою, по 450 мг №60 у флаконі. Заявник: Ф.Хоффманн-Ля Рош Швейцарія;

- документи системи управління якістю під час здійснення імпорту лікарських засобів (ТОВ - Універсальне Агенство «ПРО-ФАРМА»);

- матеріали реєстраційного досьє на виріб лікарського призначення - «ЕРІВЕДЖ®» капсули по 150 мг, № 28 у флаконі № 1. Заявник: Ф.Хоффманн-Ля Рош Лтд, Швейцарія.

Проаналізувавши вказані матеріали реєстраційних досьє на вироби медичного призначення та вироби лікарського призначення, судом першої інстанції обґрунтовано звернуто увагу на те, що спірні операції по наданню ПП «Борисфен-Інвест» послуг з перекладу та підготовки документації, консультаційно-інформаційні послуги з питань реєстрації виробів медичного призначення і медичної техніки були оформлені в деяких випадках вже після складання, оформлення, подання на реєстрацію та безпосередньо після державної реєстрації таких виробів медичного та лікарського призначення.

Роблячи висновок про фактичне невиконання контрагентом спірних робіт (послуг), та створення видимості (зовнішніх ознак) їх виконання контрагентом, судом першої інстанції, як приклад, взято медичний виріб «Системи вакуумні для забору біологічних рідин BD™» зареєстрований в державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення 13.11.2013, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію № 13194/2013 (т. 4 а.с.3), у той же час, спірний договір між ТОВ «Хеалскеа» та ПП «Борисфен-Інвест» був укладений лише 17.04. 2014.

Не погоджуючись з таким висновком суду першої інстанції, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що повна назва вищевказаного медичного виробу «Системи вакуумні для забору біологічних рідин BD™» (UnitedKingdom), а контрагентом Позивача ПП «Борисфен-Інвест» надавались послуги з аналізу документації на відповідність вимогам законодавства стосовно медичного виробу «Системи вакуумні для забору біологічних рідин BD™» (USA). Тобто, як стверджує апелянт, це вироби медичного призначення з ідентичною назвою, виготовлені на різних виробничих платформах компанії BD і відповідно до правил реєстрації медичних виробів являються різними медичними виробами.

Однак такі доводи апелянта є необґрунтованими, оскільки свідоцтвом про державну реєстрацію № 13716/2014 від 07.04.2014 (тобто до укладення договору між позивачем та контрагентом) підтверджено реєстрацію медичного виробу «Системи вакуумні для забору біологічних рідин BD™» виробником якого є Becton,Dickinson and Compani (USA) (т. 5 а.с.142).

Отже, вказані вироби медичного призначення «Системи вакуумні для забору біологічних рідин BD™» (USA) та «Системи вакуумні для забору біологічних рідин BD™» (UK) виробником яких є Becton,Dickinson and Compani, пройшли державну реєстрацію 13.11.2013 та 07.04.2014, тобто до укладання договору № 76/14 від 17.04.2014, а тому доводи апелянта щодо необхідності отримання від ПП «Борисфен - Інвест» послуг з метою подальшої реєстрації вказаних виробів, є непідтвердженими.

З викладеного колегія суддів робить висновок, що 2 із 5 виробів медичного призначення, матеріали реєстраційного досьє на які, як стверджує апелянт, підготовлено ПП «Борисфен - Інвест», з метою подальшої реєстрації вказаних виробів , на момент укладання № 76/14 від 17.04. 2014 вже були зареєстрованими.

Поряд з цим, досліджуючи документи по іншим трьом матеріалам реєстраційного досьє на вироби медичного призначення, надані позивачем на підтвердження реальності виконання спірних операцій, судом апеляційної інстанції встановлено, що:

- виріб медичного призначення Портативний приліжковий Капнограф/пульсоксиметр NELLCOR™ Covidien, Заявник ТОВ «САНТОБІО», зареєстровано згідно свідоцтва про державну реєстрацію №13924/2014 від 29.05.2014 (Том 2 а.с.7);

- виріб медичного призначення Капнограф/пульсоксиметр CAPNOSTREAM, Заявник ТОВ «САНТОБІО»; зареєстровано згідно свідоцтва про державну реєстрацію №13925/2014 від 29.05.2014 (Том 2 а.с.133);

- виріб медичного призначення Аналізатор мікобактерій ВАСТЕС™ MGIT™ 960, Заявник ТОВ «САНТОБІО»; зареєстровано згідно свідоцтва про державну реєстрацію №13817/2014 від 05.05.2014 (Том 11 а.с.3);

Тобто, фактично реєстрація інших трьох виробів медичного призначення, матеріали реєстраційного досьє, як стверджує апелянт, були підготовлені контрагентом, відбулася у травні 2014 року.

З письмових пояснень директора ТОВ «Хеалскеа» ОСОБА_3 (том 23 а.с.32-35) встановлено та в суді апеляційної інстанції ним підтверджено, що для проведення успішної реєстрації медичного виробу необхідно якісно підготувати документи згідно з встановленим переліком, підготувати переліки виробів, які плануються до внесення в реєстраційне свідоцтво, перекласти необхідні документи, організувати процес засвідчення документів в декількох країнах світу (учасники процесу виробництва готового виробу), пройти три експертизи (технічну, доклінічну, клінічну).

Враховуючи специфіку спірних послуг, а також те, що основний вид діяльності ПП «Борисфен-Інвест» - 43.29 - інші будівельно-монтажні роботи, колегія суддів приходить до висновку про неможливість виконання ПП «Борисфен-Інвест» цих послуг до травня 2014 року в силу часу, технічних можливостей, наявних людських ресурсів та інших критеріїв, які визначають можливість виконання такого роду послуг.

Крім того, згідно первинних документів, наданих позивачем до матеріалів справи, зокрема, податковим накладним, актам виконаних робіт, вказані послуги ПП «Борисфен-Інвест» надано у серпні 2014 року, що виключає можливість досягнення результату у вигляді « успішної державної реєстрації», про який зазначає апелянт.

Проаналізувавши матеріали реєстраційних досьє на вироби лікарського призначення, колегією суддів звернуто увагу на те, що умовами договору 76/14 від 17.04.2014 передбачено надання Виконавцем (ПП «Борисфен-Інвест») послуг з перекладу та підготовки документації, консультаційно-інформаційних послуг з питань реєстрації виробів медичного призначення і медичної техніки. В свою чергу, надання будь-яких послуг, в тому числі підготовки документації, консультаційно-інформаційних послуг з питань реєстрації виробів лікарського призначення цим договором не передбачено. Не передбачено надання таких послуг і додатком до цього договору.

Слід зауважити, що лікарські засоби і вироби медичного призначення є різними поняттями і законодавчий механізм їх реєстрації (перереєстрації) відповідно є різним.

Так, Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 9 листопада 2004 р. N 1497 (чинний на момент укладання договору), визначено механізми проведення державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення (далі - медичні вироби).

Цим Порядком визначено, що медичні вироби - це прилади, комплекси, системи, обладнання, апарати, інструменти, пристрої, імплантанти, приладдя, матеріали або інші вироби, в тому числі інвазивні медичні вироби; медичні вироби для діагностики in vitro; медичні вироби, що не досягають основної передбачуваної мети в організмі людини або на ньому за допомогою фармакологічних, імунобіологічних або метаболічних засобів, але функціям яких такі вироби можуть сприяти; медичні вироби, які використовуються як окремо, так і в поєднанні між собою, включаючи програмні засоби, необхідні для їх належного використання, з метою забезпечення:

У статті 2 Закону України "Про лікарські засоби" визначено, що в законодавстві про лікарські засоби цей термін вживається у такому значенні - будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), що має властивості та призначена для лікування або профілактики захворювань у людей, чи будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), яка може бути призначена для запобігання вагітності, відновлення, корекції чи зміни фізіологічних функцій у людини шляхом здійснення фармакологічної, імунологічної або метаболічної дії або для встановлення медичного діагнозу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2005 №376 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів який встановлює механізм проведення державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, у тому числі медичних імунобіологічних препаратів, визначених статтею 2 Закону України "Про лікарські засоби", застосування яких в Україні допускається тільки після такої реєстрації

Як вбачається з письмових пояснень директора ТОВ «Хеалскеа», які містяться в матеріалах справи (Том 23 а.с.32-35), стверджуючи про фактичність виконання ПП «Борисфен-Інвест», в тому числі і послуг з перекладу та підготовки документації, консультаційно-інформаційних послуг з питань реєстрації лікарських засобів, останнім зазначено, що реєстрація лікарського засобу є досить складним процесом, який регулюється великою кількістю нормативних документів і потребує професійних знань та досвіду роботи в цій галузі. Окрім юридичних, необхідні хіміко-аналітичні, технічні, фармацевтичні, медичні, лінгвістичні та інші знання. Суть послуги, як зазначено директором, полягає в аналізі досьє на лікарський засіб (дуже об'ємної кількості документів (близько 500 000 сторінок), і формуванні мікро досьє з урахуванням аналітичних даних та з дотриманням вимог регулятивних актів, діючих в Україні. Також, як зазначає ОСОБА_3, однією з основ конституційних вимог - є підготовка інформації українською мовою, тому в процесі залучаються перекладачі медичного профілю.

На підтвердження виконання ПП «Борисфен-Інвест» послуг, пов'язаних з реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів було надано матеріали документації, зокрема, заяву про державну реєстрацію з додатками таких лікарських засобів, як «ЦИМЕВЕН®» «РОАККУТАН®», «МАБТЕРА®», «ГАЗІВА», «КСЕНІКАЛ®», «ВАЛЬЦИТ®» та «ЕРІВЕДЖ®» тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, дані лікарські засоби підлягали перереєстрації, яка відповідно до пункту 11 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, затвердженого Постановою КМ України №376 від 26.05.2005, здійснюється у порядку, визначеному МОЗ.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 26 серпня 2005 року N 426 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2005 року за N 1069/11349 ) затверджено Порядок проведення експертизи реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), а також експертизи матеріалів про внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення».

Розділом VІ вказаного Порядку визначено Основні вимоги до матеріалів реєстраційного досьє.

В пункті 6.11 Розділу VІ Порядку, визначено, що матеріали реєстраційного досьє подаються до Центру відповідно до типу заяви у 3-х примірниках. За погодженням з Центром заявник може подавати окремі частини реєстраційного досьє на електронному носії (модуль 5 додатка 5 до цього Порядку).Матеріали реєстраційного досьє подаються українською, або російською, або англійською мовою. У разі подання реєстраційного досьє англійською мовою заявник має надати також переклад на українську або російську мову модуля 1 додатка 5 до цього Порядку, а на вимогу Центру - модуля 2 додатка 5 до цього Порядку, а також методи контролю якості готового лікарського засобу. Матеріали реєстраційного досьє, що надаються для експертизи під час державної реєстрації АФІ або діючої речовини, подаються українською, або російською, або англійською мовою. У разі подання реєстраційного досьє англійською мовою заявник має надати також переклад на українську або російську мову модуля 1 додатка 6 до цього Порядку, а на вимогу Центру - модуля 2 додатка 6 до цього Порядку, а також методи контролю якості готового лікарського засобу. Переклад реєстраційних матеріалів має бути засвідчений підписом особи, яка його здійснила, із зазначенням прізвища, імені, по батькові та посади такої особи, а також скріплений печаткою заявника.

З аналізу вказаних норм вбачається, що переклад реєстраційних матеріалів є складовою вимог до матеріалів реєстраційного досьє та його зміст повинен відповідати зазначеним критеріям, зокрема ідентифікація особи, яка його здійснила.

Дослідивши матеріали реєстраційних досьє таких лікарських засобів, як «ЦИМЕВЕН®» «РОАККУТАН®», «МАБТЕРА®», «ГАЗІВА», «КСЕНІКАЛ®», «ВАЛЬЦИТ®» та «ЕРІВЕДЖ®» тощо, колегія суддів апеляційного суду встановила, що переклади з англійської на українську мови та з німецької на українську мови виконано перекладачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 особу, дієздатність та кваліфікацію яких перевірено нотаріусом про що зроблено відповідні відмітки (Том 8 а.с.248, а.с.174, 181, Том 9 а.с.96, Том 10 а.с.116, Том 12, а.с.294, Том 14, а.с.154, Том 17 а.с.92, ,Том 18 а.с.51, 161, , Том 21 а.с.162).

При цьому відсутні докази того, що зазначені перекладачі, які здійснили переклад вказаних матеріалів реєстраційних досьє, є працівниками контрагента позивача чи з ними укладалися відповідні договори про надання послуг перекладу з ПП «Борисфен-Інвест» з наданих доказів не вбачається. До того ж, як вбачається з матеріалів справи, нотаріусами відповідні переклади посвідчені у 2013 року та у травні 2014 року.

Судом апеляційної інстанції допитано в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він колишній директор ПП «Борисфен - Інвест». Саме він, як директор підписував договір з позивачем. Вказав, що він, як директор підписував у серпні 2014 року і акти виконаних робіт. Разом з тим, під час допиту свідка ОСОБА_8, останній не міг згадати ні вид, ні обсяг робіт, які виконувалися та не міг деталізувати їх зміст. Пояснив, що вказані роботи виконувалися найнятими підприємством особами. Відтак, враховуючи, що останній директором був до 31 липня 2014 року та фактично не міг підписувати зазначені акти у серпні 2014 року, до свідчень свідка ОСОБА_8 суд апеляційної інстанції відноситься критично.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду апеляційної інстанції, що між нею та ПП «Борисфен-Інвест» у червні 2014року було укладено цивільно правовий договір, згідно умов якого вона надавала послуги з перекладу та підготовки документації. Пояснила, що вона здійснювала підбір виконавців окремих послуг на виконання вимог договору, укладено між позивачем та ПП «Борисфен-Інвест», сама безпосередньо виконувала переклади документації, зокрема, з англійської мови на українську, а от щодо виконання перекладів з німецької мови, то саме вона шукала відповідних спеціалістів. Свідок пояснила, що розрахунок за виконані нею роботи відбувався в готівковій формі з директором ПП «Борисфен -Інвест», після чого частину цих грошей вона передавала іншим субпідрядникам. Разом з тим, вказаний свідок не могла вказати яким саме субпідрядникам вона доручала виконання робіт, зокрема із перекладу документів із німецької мови, якою вона не володіє.

При цьому, на підтвердження виконання ОСОБА_9 робіт з перекладу, а також організації процедури державної реєстрації медичних виробів і лікарських засобів, позивачем до суду апеляційної інстанції 19.10.2015 подано копію цивільно-правового договору №0604/2014 від 04.06.2014, укладеного між ОСОБА_9 та ПП «Борисфен-Інвест» (Том 23, а.с.123-125) та копію Акту прийому наданих послуг згідно цього договору (Том23 а.с.126). Згідно даного Акту фізична особа ОСОБА_9 надала послуги з перекладу, а також організації процедури державної реєстрації медичних виробів і лікарських засобів, а ПП «Борисфен-Інвест» такі прийняті, за що отримала винагороду в сумі 5000 грн.

На запитання суду чи були ці кошти нею відображені в декларації про доходи, як фізичної особи за 2014 рік, свідок пояснила, що ні, як і не було сплачено з цієї суми обов'язкових податків та зборів.

Судом апеляційної інстанції взято до уваги, що ОСОБА_9 має диплом спеціаліста за спеціальністю «Якість, стандартизація та сертифікація» та диплом спеціаліста про перепідготовку за кваліфікацією «спеціаліст з фінансів», що, на думку суду, виключає, враховуючи законодавчо визначені спеціальні умови щодо надання перекладу реєстраційних матеріалів, можливість надання останньою кваліфікованих послуг перекладу, як особою, що має необхідну освіту і рівень кваліфікації, що є ключовою умовою, передбаченою пунктом 2.1 Договору

При цьому, судом апеляційної інстанції взято до уваги, що цивільно-правововий договір №0604/2014 від 04.06.2014, укладеного між ОСОБА_9 та ПП «Борисфен-Інвест» надано до суду апеляційної інстанції лише після того, як суд звернув увагу учасників процесу на їх право щодо подання всіх доказів на підтвердження чи спростування доводів сторін у справі.

Враховуючи викладене, пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не можуть жодним чином підтвердити виконання послуг, передбачених умовами договору №17/64 від 17.04.2014, укладеного між ТОВ «Хеалскеа» тпа ПП «Борисфен - Інвест», а документи, надані позивачем на підтвердження фактичного виконання цих послуг працівниками (в тому числі і на підставі цивільно-правових договорів) саме ПП «Борисфен-Інвест» це спростовують.

Судом апеляційної інстанції не допитано ОСОБА_10, незважаючи на те, що клопотання про її допит в якості свідка задоволено судом, оскільки під час встановлення особи ОСОБА_10, вона пояснила, що працює в ТОВ «Хеалскеа». Вказаний факт, на думку суду, додатково може свідчити про можливість позивача власними ресурсами виконати послуги, які було замовлено у ПП «Борисфен-Інвест».

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що представником ПП «Борисфен-Інвест» не надано суду жодної інформації, яка б підтверджувала утримання (сплату) необхідних платежів (прибуткового податку) по оформлених цивільно - правових угодах з фізичними особами ОСОБА_10 та ОСОБА_9, чи з будь-якими іншими особами, в тому числі не надано доказів подачі податкової та іншої звітності до відповідних державних органів.

Слід зазначити, вартість наданих послуг ПП «Борисфен- Інвест» фізичними особами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 складає 9000 гривень, тоді як вартість робіт ПП «Борисфен - Інвест» складає 1 068 041 грн.

В контексті наведеного суд апеляційної інстанції також зауважує, що позивачем в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції не надано суду замовлень на послуги, які, як вказано у договорі, є невід'ємною його частиною, та які повинні визначати види послуг, вартість, етапи та терміни надання послуг.

Не надано також жодних звітів ПП «Борисфен-Інвест» про надані послуги (хід виконання робіт), доказів надання ПП «Борисфен-Інвест» інформації про процес надання послуг, а також доказів оформлення контрагенту довіреностей на представництво контрагентом інтересів позивача в державних органах, які у сукупності могли б свідчити про фактичну участь контрагента у виконанні спірних операцій та оформлення який передбачалося умовами спірної угоди.

Позивачем також не надано суду жодних доказів передачі контрагенту, у т.ч. за допомогою кур'єрської служби, необхідної вихідної документації, необхідних зразків продукції (готової продукції, реагентів, стандартів), що, однак, передбачалося пунктом 2.2 Договору. Не надано також і доказів передачі (повернення) з боку контрагента до позивача такої документації та зразків продукції.

Слід зазначити, що деякі підписані за спірними операціями акти приймання-передачі наданих послуг та податкові накладні, зокрема, акт здачі-прийняття послуг № ОУ220 від 29.08.2014 року та податкова накладна № 31 від 29.08.2014 року, яка складена на підставі такого акту, містять відмінності у зазначенні номенклатури послуг, невідповідність відомостей.

Щодо юридичної значимості цих документів, судом першої інстанції, правильно зауважено, що первинні документи, які мають відмінності, недостовірні дані, що має місце в даному випадку, не можуть враховуватися при формуванні відповідних податкових вигод.

Відтак, виходячи з аналізу зазначених обставин, суд приходить до висновку про недоведеність участі контрагента ПП «Борисфен-Інвест» у виконанні робіт (наданні послуг), обумовлених договором з позивачем, а встановлені вище судом обставини спростовують його участь у наданні спірних послуг.

Виходячи з обсягу послуг, які зазначені в актах між позивачем та ПП «Борисфен-Інвест», а також беручи до уваги загальний обсяг задекларованих операцій, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду справи ані до суду першої інстанції, ані до апеляційної, не надано доказів наявності у контрагента трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності взагалі та, зокрема, для виконання спірних операцій. Не надано також доказів наявності у контрагента компетентних перекладачів, що мають необхідну освіту і рівень кваліфікації, наявність у контрагента яких було ключовою умовою, передбаченою пунктом 2.1 Договору.

Таким чином, враховуючи специфіку та особливості спірних операцій, під час розгляду справи не доведено фактичного виконання обумовлених послуг контрагентом позивача (консультаційно-інформаційних послуг, послуг з перекладу та підготовки документів), а встановлені обставини спростовують доводи позивача у цьому контексті.

Крім того судом першої інстанції, крім іншого, правильно встановлено порушення порядку заповнення податкових накладних ПП «Борисфен-Інвест» та ухилення останнього від реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних шляхом дроблення сум ПДВ у них до 10 тис.грн., з підстав викладених в оскаржуваній постанові суду першої інстанції та, як наслідок, про порушення ПП «Борисфен-Інвест» положень пунктів 201.7. та 201.10. ПК України при оформленні податкових накладних, що у сукупності із встановленими вище обставинами свідчить про юридичну дефектність таких податкових накладних.

З урахуванням наведеного у сукупності суд приходить до висновку, що за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Складені за такими операціями первинні документи та податкові накладні, внаслідок того, що спірні операції фактично контрагентом не виконувались, є юридично дефектними та не створюються правових наслідків для цілей формування спірних сум податкових вигод, що, відповідно, зумовлює висновок суду про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод.

Слід зазначити, що до загальновизнаних у світі дієвих механізмів, завдяки яким здійснюється аналіз господарських угод, виявлення та класифікація протиправних схем та методик незаконного ухилення від сплати податків відносяться спеціальні судові доктрини. Щодо правочинів між позивачем та його контрагентом, доречним є застосування доктрини «Ділова мета» (business purpose) та «Реальність господарської операції». Суть доктрини полягає у тому, що діяльність платника податків не ставиться під сумнів, якщо у неї є розумна ділова мета, крім мінімізації оподаткування.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частини четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає (частини четверта, п'ята зазначеної статті).

Під час розгляду справи судом першої інстанції неодноразово відкладався розгляд справи, продовжувався строк розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 195-1 КАС України для надання можливості сторонам подати всі докази на підтвердження своєї позиції та спростування позиції іншої сторони.

Однак, на виконання вимог ухвали суду щодо надання всіх доказів на підтвердження своєї позиції та спростування позиції іншої сторони, позивачем не надано жодного доказу необхідність укладання спірного правочину, зокрема, існування правовідносин між ТОВ «САНТОБІО» та ТОВ «Рош Україна», які згідно наданих позивачем реєстраційних матеріалів є уповноваженими особами заявників на державну реєстрації (перереєстрацію) вказаних виробів медичного призначення та лікарських засобів.

Натомість, матеріали справи містять копію довіреності від ТОВ «САНТОБІО» (без дати) згідно якої ТОВ «САНТОБІО» доручає ТОВ «Хеалскеа Регулейтори Сервісез» представляти інтереси компанії щодо питань, пов'язаних з реєстрацією (перереєстрацією, внесенням змін, сертифікацією і іншої дозвільної документації) медичної техніки, обладнання і косметичних продуктів в державних органах України (Том 2а.с.34). На запитання суду апеляційної інстанції, директор ТОВ «Хеалскеа» пояснив, що цей документ до матеріалів справи подано помилково.

Всі інші надані позивачем та досліджені судом документи, наведені ним доводи, не підтверджують тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання операцій та у своїй сукупності не підтверджують їх реальне виконання, а відтак і не доводять, що обумовлені право чином послуги надані саме ПП « Борисфен-Інвест».

Не надано позивачем і належних доказів виконання саме ПП «Борисфен-Інвест» послуг щодо розроблення документів системи управління якістю імпортера лікарських засобів.

Колегія суддів зауважує, що серед суттєвих умов, формування податкового кредиту, пов'язаного з придбанням послуг, є можливість за наявними первинними документами встановити об'єм виконаних послуг чи отриманих товарів, їх калькуляцію та якісні показники виконаних послуг для необхідності їх ідентифікації та визначення факту (способу) їх використання у господарській діяльності підприємства, а також встановлення відповідності/невідповідності цифрових даних про обсяги наданих послуг зазначеним у звітах даним бухгалтерського обліку позивача.

Із наданих позивачем документів не вбачається, які саме критерії використовувались для визначення вартості послуг та, відповідно, необхідність та доцільність використання їх в господарській діяльності (направленість на отримання прибутку) і правомірність формування податкового кредиту. Наявність оформлених первинних бухгалтерських документів не є підтвердженням фактичного здійснення операцій та самостійною підставою у спірних відносинах для формування спірних сум податкового кредиту. Складання первинних документів з метою оформлення «безтоварних» операцій свідчить про юридичну дефектність цих первинних документів, які не мають юридичного значення для цілей формування податкового кредиту та не можуть бути підставою для формування спірних сум податкового кредиту.

У зв'язку з вищевикладеним суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що викладені в апеляційній скарзі доводи позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України, не можуть бути підставами для скасування податкового повідомлення-рішення, а тому задоволенню не підлягають.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Хеалскеа" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.10.2015.

Головуючий суддя: В.Ю. Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.