Справа № 466/10002/13-а
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» серпня 2014 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарі Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в :

31 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування своїх вимог зіслався на те, що постановою Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області (далі ТДІзПП у Львівській області, відповідач) від 06 грудня 2013 року №13-25-024/1047-0246 на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн. за адміністративне правопорушення, яке передбачено ст. 188-6 КУпАП. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 07 листопада 2013 року головний державний інспектор ТДІзПП у Львівській області Климчук Наталія Анатоліївна на підставі направлення від 28 жовтня 2013 року №1532 відвідала ВАТ «Червоноградська автобаза» (с. Острів Сокальського району Львівської області) з метою здійснення перевірки вимог законодавства про працю. Однак здійснити таку перевірку представнику відповідача на вдалося по причині створення ним, ОСОБА_1, перешкод в діяльності останнього.

Вважає, що вищевказана постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, що відповідно до вимог ст.ст. 247, 288 КУпАП є підставою для скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, з урахуванням вимог ч.3 ст. 19 ГК України, відповідач при здійсненні своєї діяльності, повинен керуватися виключно Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон №877-V).

У відповідності до ч.1 ст. 1, ч.11 ст. 4 Закону №877-V до заходів державного нагляду (контролю) віднесено: планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів обстежень тощо та плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися в присутності керівника, або його заступника, або уповноваженої особи субєкта господарювання.

Постановою господарського суду Львівської області від 26 березня 2013 року у справі №6/152-5/176 (7/45-7/45) ВАТ «Червоноградська автобаза» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та його, ОСОБА_1, призначено ліквідатором. В той же час відповідно до оскаржуваної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності як особу, що «перебуває на посаді керуючого санацією».

Така необізнаність відповідача щодо субєкта адміністративного проступку свідчить про порушення останнім вимог ст. 245 КУпАП про всебічне, повне і обєктивне зясування всіх обставин справи.

Відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» єдиною уповноваженою особою підприємства банкрута є ліквідатор.

Однак зі змісту оскаржуваної постанови видно, що про проведення позапланової перевірки ліквідатор ВАТ «Червоноградська автобаза» особисто представником відповідача не повідомлявся та позаплановий захід, всупереч вимогам ч.11 ст. 4 Закону №877-V здійснювався у відсутності уповноваженої на те особи товариства ліквідатора.

Крім цього, відповідно до п.5 ст.7 Закону №877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобовязані предявити керівнику субєкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати субєкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) субєкта господарювання. Субєкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не предявили вказаних документів.

Вищевказані документи (копії) уповноваженій особі підприємства-банкрута її ліквідатору не предявлялись, а зазначені в оскаржуваній постанові особи не є уповноваженими особами субєкта господарювання.

З урахуванням вищенаведеного, вважає, що відсутній сам факт адміністративного правопорушення.

Зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 23 грудня 2013 року, отримавши її копію, а тому пропустив строк звернення до суду з поважних причин.

З огляду на такі факти просить поновити йому строк звернення до суду та скасувати постанову головного державного інспектора Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області ОСОБА_2 від 06 грудня 2013 року №13-25-024/1047-0246 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні 01 квітня 2014 року та позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 15 травня 2014 року позовні вимогти підтримали, покликаючись на обставини, які викладені в адміністративному позові та долученому до справи письмовому поясненні. В подальшому в судові засідання не зявились та від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява з проханням завершувати розгляду справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні 15 травня 2014 року позов не визнала, покликаючись на долучене до справи письмове заперечення.

У відповідності до положень ст. 41 КАС України у звязку з неявкою в судове засідання 14 серпня 2014 року всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_3, представника ТДІзПП у Львівській області ОСОБА_4, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положенннями ст. 188-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих органів.

В судовому засіданні встановлено, що постановою головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області ОСОБА_2 від 06 грудня 2013 року №13-25-024/1047-0246 позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 07 листопада 2013 року головний державний інспектор Климчук Н.А. на підставі направлення від 28 жовтня 2013 року №1532 відвідала ВАТ «Червоноградська автобаза» (с. Острів Сокальського району Львівської області) з метою здійснення перевірки вимог законодавства про працю. При відвідуванні приміщення цього товариства про намір проведення перевірки дотримання вимог законодавства про працю проінформовано посадових осіб товариства, присутніх на своїх робочих місцях, а саме, головного бухгалтера ОСОБА_5 та юрисконсульта ОСОБА_6, яким представлено направлення на перевірку. Зважаючи на те, що керівництво товариством здійснює керуючий санацією ОСОБА_1, юрисконсульт ОСОБА_6, з метою повідомлення керівника про прибуття у товариство державного інспектора праці з відповідним направленням на проведення перевірки, здійснила телефонний дзвінок ОСОБА_1, на що останній повідомив «ніяких перевірок» та посилаючись на те, що товариство визнано банкрутом, заборонив головному бухгалтеру та юрисконсульту товариства допускати державного інспектора праці до проведення перевірки та надавати будь-які документи, ведення яких передбачено законодавством про працю та які є необхідними для проведення перевірки. Цими діями, як вказано в постанові, ОСОБА_1 створив перешкоди для діяльності Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області, яка уповноважена здійснювати нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями позивача, його представника, представника відповідача та долученою до справи копією постанови №13-25-024/1047-0246 про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 06 грудня 2013 року.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 19 ГК України, працівники ТДІзПП у Львівській області при здійсненні своєї діяльності, повинні керуватися положеннями Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно з ч.1 ст. 1, ч.11 ст. 4 цього Закону до заходів державного нагляду (контролю) віднесено: планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів обстежень тощо. Плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися в присутності керівника, або його заступника, або уповноваженої особи субєкта господарювання.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Львівської області від 26 березня 2013 року у справі №6/152-5/176 (7/45-7/45) ВАТ «Червоноградська автобаза» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та позивача ОСОБА_1 призначено ліквідатором.

Відповідно до вимог ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» єдиною уповноваженою особою підприємства банкрута є ліквідатор.

Положеннями п.5 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобовязані предявити керівнику субєкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати субєкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) субєкта господарювання. Субєкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не предявили вказаних документів.

В судовому засіданні також встановлено, що позивач ОСОБА_1, як єдина уповноважена особа ВАТ «Червоноградська автобаза», про проведення 07 листопада 2013 року позапланової перевірки особисто представником ТДІзПП у Львівській області не повідомлявся, позаплановий захід, всупереч вимогам ч.11 ст. 4 Закону №877-V, здійснювався у його відсутності, посвідчення (направлення) на проведення позапланової перевірки та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю) йому, як уповноваженій особі підприємства-банкрута, не предявлялись, а зазначені в оскаржуваній постанові особи - ОСОБА_5 і ОСОБА_6, не є уповноваженими особами ВАТ «Червоноградська автобаза».

Вказані обставини стверджуються поясненнями в судовому засіданні позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_3, долученими до справи письмовими доказами, та ці обставини не спростувала в судовому засіданні представник ТДІзПП у Львівській області ОСОБА_4

Крім цього, зі змісту оскаржуваної постанови видно, що ОСОБА_1 дійсно притягнуто до адміністративної відповідальності як особу, що «перебуває на посаді керуючого санацією», що на думку суду, також свідчить про порушення вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку. що адміністративний позов ОСОБА_1 є підставним та його слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 9, 247, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Скасувати постанову №13-25-024/1047-0246 головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області ОСОБА_2 від 06 грудня 2013 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360,00 грн. (одна тисяча триста шістдесят гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 188-6 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_7