Справа № 705/1004/12 (2а/705/58/12)
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/34466/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівЛогвиненка А.О.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Іршавської міської ради Закарпатської області (далі - Іршавська міська рада) про визнання дій протиправними за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 в Іршавському районному суді Закарпатської області пред'явив позов до Іршавської міської ради про визнання дій протиправними.

Просив визнати протиправною бездіяльність Іршавської міської ради щодо ненадання відповіді на звернення від 22 липня 2011 року та не укладення додаткової угоди щодо продовження строку дії договору оренди спірної земельної ділянки.

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2012 року, залишеною без зміни ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 до Іршавської міської ради про визнання дій протиправними відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення судів першої та апеляційних інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд.

Вважає, що рішення судами постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанції розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, виходили із того, що даний спір є публічно-правовим й підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що такий правовий висновок не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Кодекс адміністративного судочинства України, нормами якого керувалися суди першої та апеляційної інстанцій, набрав чинності з 01 вересня 2005 року.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як видно з матеріалів справи предметом спору у цій справі є правомірність відмови ОСОБА_4 у продовженні договору оренди земельної ділянки Іршавською міською радою.

Вирішуючи спір по суті суди не звернули уваги на те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач діяв як учасник договірних правовідносин, а також те, що за змістом статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 15 Цивільного процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників.

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є продовження договору оренди, може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону із закриттям провадження в адміністративній справі у цій частині позову.

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155, 157 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 частково задовольнити.

Постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року скасувати та провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Іршавської міської ради Закарпатської області про визнання дій протиправними закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Горбатюк С.А.

Логвиненко А.О.

Швед Е.Ю.