Справа № 820/7262/15
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 р. № 820/7262/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чудних С.О., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод залізничної техніки" до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова про визнання протиправними та скасування вимог,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський завод залізничної техніки", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод залізничної техніки" від 08.06.2015 року №7830/03-26 про необхідність перерахувати на розрахунковий рахунок Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 у розмірі 4489,95 грн; визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод залізничної техніки" від 08.06.2015 року №7801/03-26 про необхідність перерахувати на розрахунковий рахунок Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 у розмірі 1465,75 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що не погоджується з вимогами Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про відшкодування пенсій пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2 за Списком № 1 у розмірі 4489,95 грн. та ОСОБА_3, ОСОБА_4 пільгової пенсії за Списком №2 у розмірі 1465,75 грн. Позивач посилається на те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ніколи не знаходився в трудових відносинах з ТОВ "Харківський завод залізничної техніки", а тому у позивача не має документів для з'ясування питання щодо наявності правових підстав для призначення та виплати відповідачем ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 пільгової пенсії за Списками №2 та №1 та для з'ясування питання щодо правильності визначення розміру такої пенсії. Позивач вважає, що у вищевказаних осіб відсутній стаж на роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1-2 необхідний для призначення пільгової пенсії за Списком №1-2, а також загальний стаж роботи необхідний для призначення пільгової пенсії за Списком №1-2. Позивач також посилається на те, що посади, які займали працівники не передбачала виконання ними робіт із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1-2, оскільки відсутні документи щодо проведення атестації їх робочого місця. Отже, позивач вважає, що оскаржувані вимоги про відшкодування пенсій пенсіонерам за Списком №1-2 є протиправними.

Представник позивача у судове засідання 23.10.2015 року не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання 23.10.2015 року не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поряд із тим надав до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначив, що постановами Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 року по справі № 820/10343/14 та від 29.07.2014 року по справі № 10100/14, залишеними без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 року та від 22.09.2014 року відповідно, встановлено правомірність призначення пільгових пенсій пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином вказані рішення були прийняті відповідачем на підставах і в спосіб встановлений законами та Конституцією України і тому скасуванню не підлягають. У зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Крім того, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача.

Враховуючи, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всі наявні та допустимі докази , суд дійшов висновку про те, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, колишнім працівникам Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський завод залізничної техніки" ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 була призначена пенсія по спискам № 1-2, відповідно до п. «а» та «б»-«з» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за роботу в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці.

Відповідно до абз. 4 п.1 ст.2 та абз. 2 п.1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97-ВР суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників сплачують до Пенсійного фонду України 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої Постановою управління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16.01.2004 року.

Відповідно до п. 6.4 зазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам. Згідно з п. 6.5 зазначеної Інструкції повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком №8 до Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова направило до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод залізничної техніки" повідомлення для відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (Списки №1-2) № 7830-03/26 від 08.06.2015 року та № 7801-03/26 від 08.06.2015 року, які були отримані позивачем (а.с. 16-19).

Матеріалами справи підтверджено, що оскаржуваними повідомленнями позивачу було направлено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» та «б-з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за червень 2015 року.

Відповідно до вказаних розрахунків фактичних витрат - це є витрати на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач оскаржує вимоги Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про перерахування коштів, викладені у повідомленнях від 08.06.2015 року №7830/03-26 та від 08.06.2015 року №7801/03-26, обґрунтовуючи позовні вимоги виключно тим, що зазначені у повідомленнях суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списками №1 та №2 нараховані працівникам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які, на думку позивача, не мають права на отримання пільгових пенсій за списками №1 та №2.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що Постановами Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 року по справі № 820/10343/14 та від 29.07.2014 року по справі № 10100/14, залишеними без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 року та від 22.09.2014 року відповідно, встановлено правомірність призначення пільгових пенсій пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до вимог чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що у відповідача відсутні докази того, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 працювали чи працюють на підприємстві позивача та не проведена атестація їх робочих місць є необґрунтованим, оскільки вищевказаним рішенням суду встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський завод залізничної техніки" є правонаступником ДП "48 завод залізничної техніки", працівниками якого були вказані особи. Крім того, встановлено факт атестація робочого місця проводилась.

Суд зазначає, що відповідно до вимог статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що під час розгляду даної справи судом не досліджується питання правомірності призначення ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 пільгових пенсій за Списками №1 та №2, оскільки вказані обставини підтверджені вищезазначеними судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Будь-яких інших доказів або правового обґрунтування щодо неправомірності оскаржуваних рішень відповідача позивачем до суду не надано, а судом самостійно не виявлено.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень було доведено правомірність формування та направлення спірних рішень від 08.06.2015 року №7830/03-26 та від 08.06.2015 року №7801/03-26, у зв'язку з чим, позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, отже не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод залізничної техніки" до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова про визнання протиправними та скасування вимог - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Чудних