Справа № 2а-4340/11/2670
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

25 березня 2011 року № 2а-4340/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Пенсійного фонду України
про визнання дій неправомірними щодо сплати (додаткових) страхових внесків,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій по вимаганню сплатити страхові внески, зобовязання вирішити питання про припинення вимагання сплати страхових внесків за ІІІ, ІV квартал 2010 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення); чи подано позовну заяву у строк, встановлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення), немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з частиною другою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 заявлено вимогу про визнання неправомірними дії Пенсійного фонду України щодо вимагання сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Водночас, позивачем жодним чином не обґрунтовано, у чому саме полягають спірні правовідносини між нею та Пенсійним фондом України, порушене право в яких підлягало б судовому захисту. Так, позовна заява ОСОБА_1 не містить інформації щодо факту направлення Пенсійним фондом України до позивача будь-яких вимог або ж вчинення ним будь-яких дій щодо позивача. Разом з тим, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, ОСОБА_1 надано копію вимоги управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області від 17.03.2011 № 108. Суд звертає увагу, що управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області є окремою юридичною особою.

Так, відповідно до частини третьої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Додатково суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства, є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення. При цьому, створення, зміна або припинення прав та обовязків повинно стосуватися конкретно визначеного субєкта правовідносин.

В той же час, позивачем не було надано суду доказів вчинення визначеним ним відповідачем - Пенсійним фондом України певних дій, прийняття рішень або видання інших актів, які б стосувались безпосередньо прав, свобод чи інтересів позивача.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Відтак, позивачем в порушення ч. 2 ст. 106 КАС України не наведено обставин, якими підтверджується наявність спірних правовідносин між ним та Пенсійним фондом України, та відповідно наявність публічно-правового спору, на який поширюється юрисдикція Окружного адміністративного суду м. Києва.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між виникли між ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем, та Управлінням Пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області, при цьому всупереч ч. 5 ст. 106 КАС України до позовної заяви не додано актуальний (станом на час звернення до суду) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що унеможливлює перевірку дотримання вимог КАС України щодо встановлення дієздатності позивача станом на момент звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч. 2 ст. 69, ч. 4 ст. 79, п. 6 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

Згідно з пунктом 5.27 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 р. № 55 копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа.

В порушення зазначених вимог, додані до позовної заяви документи не засвідчені належним чином, не містять відповідного засвідчувального напису, прізвища та ініціалів особи, яка засвідчує копії, дати засвідчення копій та відбитку печатки (за наявності).

Крім того, на порушення вимог ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додано не всі копії документів, що приєднуються до неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 07 квітня 2011 року включно шляхом надання письмової інформації щодо факту направлення Пенсійним фондом України до позивача будь-яких вимог або ж вчинення ним будь-яких дій щодо позивача, або ж визначитись із належним відповідачем у справі, який має відповідну адміністративну правосубєктність; надання актуального витягу щодо позивача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви, надання копій документів, долучених до позовної заяви, які не були подані.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до 07 квітня 2011 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Патратій