Справа № 2а-0870/5937/11
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2011 року о 16 год.55 хв. Справа № 2а-0870/5937/11

м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

при секретарі судового засідання Тєтєревій К.О.

за участю представників

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 02.08.2011) відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 25.07.2011 №02-07/0785)

розглянув у відкритому судовому засідання адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3, м. Запоріжжя

до Запорізької районної державної адміністрації

про скасування розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 25.01.2011 №60 Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 27.04.2009 №621

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Запорізької районної державної адміністрації, в якому позивач просить визнати протиправним і скасувати розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 25.01.2011 №60 Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 27.04.2009 №621.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.07.2011р. позивачу виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ №499312, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 10. 05.01.2011 прокурором Запорізького району, за результатами проведення перевірки додержання вимог Земельного законодавства України при наданні у власність земельних ділянок, голові Запорізької районної державної адміністрації принесений протест на розпорядження від 27.04.2009 № 621 Про затвердження проектів землеустрою та передачу у власність громадянам земельних ділянок на території земель Розумівської сільської ради. За наслідками розгляду зазначеного протесту, головою Запорізької районної державної адміністрації прийнято Розпорядження від 25.01.2010 № 60 Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 27.04.2009 № 621. Таким чином, позивач вважає Розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 25.01.2010 № 60 Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 27.04.2009 № 621 незаконним, а отже воно підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, в судовому засіданні подав заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до плану земель Розумівської сільської ради 2002-02-МЗ та згідно з Державним актом на право колективної власності на землю, серія ЗП № 00442, виданого 27.12.1995 Розумівською сільською радою народних депутатів, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 2 (землі контуру № 292), відносяться до земель колективної власності КСП ім. Орджонікідзе, тобто які підлягають паюванню між власниками сертифікатів на право власності на земельну ділянку частку (пай) колишнього КСП ім. Орджонікідзе. Таким чином, чинне земельне законодавство України не передбачає можливості передачі у власність земельних ділянок, які підлягають розподілу між власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель колишніх КСП.

Також відповідач вважає, що розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації від 27.04.2009 № 621 суперечить вимогам чинного законодавства, що також підтверджується протестом прокурора Запорізького району від 05.01.2010р.

У судовому засіданні, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду заяв громадян та доданими до них документів, розпорядженням голови районної державної адміністрації від 07.10.2008 року № 1229 наданий дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Розумівської сільської ради (а.с.16).

27.04.2009р. Запорізькою районною державною адміністрацією прийнято Розпорядження за № 621 Про затвердження проектів землеустрою та передачу у власність громадянам земельних ділянок на території земель Розумівської сільської ради (а.с.17).

20.07.2009 року позивачем отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ №499312, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 10 (а.с.18).

05.01.2011р. прокурором Запорізького району принесений протест на розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації від 27.04.2009 № 621.

За наслідками розгляду зазначеного протесту, головою Запорізької районної державної адміністрації прийнято Розпорядження від 25.01.2011 № 60 Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 27.04.2009 № 621.

Не погоджуючись з даним розпорядженням та вважаючи його протиправним позивач звернувся з позовом до суду та просить скасувати оскаржуване розпорядження.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 41 Конституції України встановлює застереження, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до статей 318-319 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Зміст права власності на землю урегульований і Земельним законодавством, так зокрема відповідно до ст. 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

У статтях 125-126 Земельного Кодексу України зазначається, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Державний акт на право власності та право постійного користування земельною ділянкою видається на одну земельну ділянку.

Так, в матеріалах справи міститься державний акт виданий позивачу, в установленому законом порядку, на земельну ділянку, площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер № :04:002:1203), яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Розумівська сільська рада, за межами населеного пункту.

Відповідно до Закону України Про місцеві державні адміністрації, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено у ч. 2 ст. 6 Закону України Про місцеві державні адміністрації, розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Тобто, розпорядження є актом місцевої дії.

Згідно зі статтею 118 Конституції України рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до Закону України Про місцеві державні адміністрації, скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 зазначеного Закону, розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 21 Закону України Про прокуратуру протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор зокрема ставить питання про скасування акта. Згідно з ч. 4 зазначеної статті цього Закону у разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним.

Аналізуючи вищевикладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що голова місцевої державної адміністрації не може скасовувати свої попередні розпорядження, оскільки такі дії суперечать приписам ст. 43 Закону України Про місцеві державні адміністрації.

Також суд зазначає, що прокурор приніс протест на акт до органу, який його видав і не має права його скасувати, а не до вищестоящого органу, який має право скасувати цей акт. Необхідно зазначити, що прокурор не скористався наданою йому законом альтернативною можливістю внесення протесту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 5 рішення від 16.04.2009 №7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт.

В судовому засіданні представник відповідача також зазначив, що відповідно до плану земель Розумівської сільської ради 2002-02-МЗ та згідно з Державним актом на право колективної власності на землю, серія ЗП №00442, виданого 27.12.1995 Розумівською сільською радою народних депутатів, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 2 (землі контуру № 292), відносяться до земель колективної власності КСП ім. Орджонікідзе, тобто які підлягають паюванню між власниками сертифікатів на право власності на земельну ділянку частку (пай) колишнього КСП ім. Орджонікідзе. Таким чином, з позиції відповідача, чинне земельне законодавство України не передбачає можливості передачі у власність земельних ділянок, які підлягають розподілу між власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель колишніх КСП.

В заперечення вищезазначеному, представник позивача надав до суду довідку щодо земель контуру № 292 Плану меж земельної ділянки Розумівської сільської ради 2002-02-МЗ від 26.10.2009 № 01-12/1196 відділу Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області про те, що на сьогоднішній день Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Орджонікідзе вже не є документом, що свідчить про наявність права власності на землі у будь-кого. Адже, КСП ім. Орджонікідзе припинило своє існування. За фактом припинення існування КСП було припинено право колективної власності на землі (а.с.37-39).

Отже, землі, що перебували у колективній власності КСП ім. Орджонікідзе не були передані після припинення його існування у власність іншим особам, а перебували у державній власності.

Як вбачається з матеріалі справи, а саме з листа Запорізької районної державної адміністрації від 08.07.2010 року за №13-Ко-0217-2 (а.с.22-25), в якому зазначено, що відповідно до п. 11 ст. 346 Цивільного Кодексу України, право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника, а отже землі, що перебували у колективній власності КСП ім. Орджонікідзе та не були передані після припинення його існування у власність іншим особам, фактично перебувають у державні власності. Також в своєму листі підсумовуючи викладене, відповідач зазначає, що зясування питання передачі земель контурів №292 із державної власності в приватну вже не може змінити існуючий стан речей, адже факт набуття громадянами відповідних земель у приватну власність вже відбувся. Права нових власників посвідчуються державними актами та охороняються законом.

Виходячи із вищезазначеного, суд дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. А також, у зазначеній справі взагалі відсутній предмет спору, оскільки КСП ім. Орджонікідзеприпинило своє існування і тому позивачу була надана земельна ділянка з земель державної власності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 161-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 25.01.2011 №60 Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 27.04.2009 №621.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена та підписана 30.08.2011.

Суддя І.В.Шара