Справа № 2-а/679/104/2015
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/104/2015

Головуючий у 1-й інстанції: Гаврищук Л.П.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

21 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника відповідача: Моргун Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області про визнання відмови нечинною та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до УПФУ у м.Нетішині про визнання відмови нечинною та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.08.2015 року позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.08.2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача (апелянта) апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі за обставин, викладених у ній, просила постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.08.2015 року скасувати, дала пояснення, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в червні 2005 року, по досягненню 55-річного віку, позивачу ОСОБА_3 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах ( робота в районах Крайньої Півночі).

17 травня 2010 року позивачу виповнилося 60 років, і він набув право для призначення повної пенсії на загальних підставах, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з зарахуванням всього періоду роботи в районах Крайньої Півночі після 01.01.1991 року.

Згідно постанови Нетішинського міського суду № 2а-947/2011 від 23.05.2011р. ОСОБА_4 був проведений перерахунок пенсії по стажу та заробітку як працюючому пенсіонеру, при розрахунку пенсії був застосований показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009рік ( 1650,43 грн. ). Вказане рішення було скасовано постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.03.2013р., тому з 01.05.2013р. розмір пенсії позивача був перерахований до попереднього розміру, тобто був застосований середній заробіток по народному господарству за 2007р., а саме 1197,91 грн.

16 квітня 2015року він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому повної пенсії, як особі, яка вперше звернулася за призначенням пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 07.05.2015р. позивач отримав від відповідача відмову за № 14/к-10 з посиланням на те, що пенсія була призначена йому відповідного до вимог діючого законодавства. Тому позивач вважає, що не використав свого права на призначення пенсії на загальних умовах в зв'язку з досягненням 60 років.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу вище викладеної норми суд робить висновок про те, що показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії лише на підставі частини 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" виділено слідуючі види державних пенсій трудових пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Судом першої інстанції встановлено, що з 17.06.2005 року позивач, по досягненню 55 років, отримував пенсію за віком на пільгових умовах ( робота в районах Крайньої Півночі). При цьому суд першої інстанції помилково визначив, що така пенсія була призначена відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі. Колегія суддів апеляційного суду погоджується із доводами представника відповідача в частині того, що такий вид пенсії як "пенсія відповідно до Тимчасової Угоди", не передбачений чинним законодавством, а позивачу була фактично призначена пенсія за віком, хоча і на пільгових умовах (з урахуванням пільгового стажу роботи у районах Крайньої Півночі).

Аналізуючи вище викладені норми чинного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивачу у 2005 році уже було призначено пенсію за віком (на пільгових умовах), і його повторна заява про призначення цього ж виду пенсії, хоч і на загальних підставах, є необґрунтованою.

З урахуванням вище вказаного, у позивача відсутні підстави переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки він претендує на пенсію в межах одного виду - пенсію за віком, а отже і відсутні підстави здійснювати призначення вже раніше призначеної пенсії та всі пов'язані з призначенням пенсії нарахування.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області про визнання відмови нечинною та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 жовтня 2015 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.