Справа № 816/2834/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 р. Справа № 816/2834/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Воронової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2015р. по справі № 816/2834/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж"

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

22 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж" (далі - позивач, ТОВ "Полтаваспецмонтаж") звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Полтаві), в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13 травня 2015 року № про нарахування штрафу в розмірі 86898,00 грн. та № про нарахування штрафу в розмірі 74652,27 грн.;

- стягнути з відповідача на рахунок позивача (м. Полтава, провулок Спортивний, буд.11а) в ПАТ КБ "Приватбанк" №5001, МФО 331401, , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 323,11 грн.

11 серпня 2015 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду в задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж" відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж" () судовий збір в розмірі 2907 (дві тисячі дев'ятсот сім) гривень 89 (вісімдесят дев'ять) копійок на розрахунковий рахунок 4002, код класифікації доходів бюджету 22030001, одержувач коштів - УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, , банк одержувача - ГУДКСУ у Полтавської області, код МФО банку 831019.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж" у апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору на користь позивача. Вказує, що сума податкового зобов'язання з авансових платежів по податку на прибуток приватних підприємств, самостійно розрахована ТОВ "Полтаваспецмонтаж" відповідно до уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за звітний період 2013 року, фактично була повністю сплачена в складі перерахованої позивачем суми податку на прибуток за 2014 рік. Крім того, станом на березень 2015 року на картці особового рахунку ТОВ "Полтаваспецмонтаж" обліковувалась переплата з податку на прибуток в розмірі 724180 грн., яку контролюючий орган в силу п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України мав самостійно направити на погашення узгодженого податкового боргу з авансових платежів з податку на прибуток підприємства, як показника, самостійно визначеного позивачем в уточнюючій податковій декларації. Оскільки відповідачем зазначені дії своєчасно вчинені не були, це призвело до висновків про порушення ТОВ "Полтаваспецмонтаж" строків сплати податкового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток.

Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області у письмових запереченнях просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 27 квітня 2015 року ДПІ у м. Полтава проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж" з питань своєчасності сплати авансових внесків з податку на прибуток у березні 2015 року згідно уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік №6 від 02.03.2015 та податкової декларації з податку на прибуток № від 27.02.2015 за 2014 рік.

27 квітня 2015 року за результатами перевірки складено акт №1897/16-01-15-03/24387972 (далі - Акт перевірки), в якому встановлено порушення платником податків вимог п. 57 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: платником податку на прибуток несвоєчасно сплачені авансові внески з податку на прибуток згідно уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2013 рік №6 від 02.03.2015 та податкової декларації з податку на прибуток № від 27.02.2015 за 2014 рік. Самостійно визначене позивачем грошове зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток в суму 869 016,00 грн. з граничним терміном сплати 02.03.2015 було сплачено платником податків 30.03.2015 із 27 денною затримкою, а самостійно визначене позивачем грошове зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток в суму 976 798,00 грн. з граничним терміном сплати 30.03.2015 було сплачено платником податків 31.03.2015 із затримкою в один день (а.с. 20 - 21).

13 травня 2015 року на підставі Акта перевірки ДПІ у м. Полтава прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 86 898,00 грн. (а.с. 18);

- №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 74 652,27 грн. (а.с. 19).

Відмовляючи в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж", суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було своєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств відповідно до уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2013 рік, поданої 02.03.2015 року, та уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2014 рік, поданої 27.03.2015 року. У зв'язку з тим, що фактично суми заборгованості позивачем сплачено із затримкою менше 30 календарних днів, контролюючим органом правомірно застосовано штраф у розмірі 10 відсотків погашених сум податкового боргу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з Акту перевірки, встановлюючи факт порушення ТОВ "Полтаваспецмонтаж" строків погашення узгодженого податкового зобов'язання, контролюючий орган виходив з того, що задекларовані позивачем суми авансових внесків з податку на прибуток були сплачені із затримкою.

Відповідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України), крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 46.1 ст. 46 1 та п. 50.1 ст. 50 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, 02 березня 2015 року ТОВ "Полтаваспецмонтаж" у зв'язку з самостійно виявленими помилками, подано уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний період 2013 року, в якому значення рядка 23 "Авансовий внесок, що підлягатиме сплаті" (сума 89260 грн.) відкориговано шляхом збільшення до суми 869021 грн. (рядок 24). Платником також самостійно розраховано суму штрафу від недоплати при поданні уточнюючої декларації (рядок 28) - 26071 грн. (а.с.40-43).

ДПІ у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області уточнюючу декларацію отримано 02.03.2015 року згідно копії квитанції №2 та зареєстровано за номером (а.с.40).

Таким чином, з 02.03.2015 року задекларована позивачем сума авансового внеску з податку на прибуток за 2013 рік у розмірі 869021 грн. та сума штрафу 26071 грн. вважається узгодженим податковим зобов'язанням.

Згідно пункту 31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до абз. 1, 11, 12, 14 п.57.1 ст. 57 ПК України в редакції, чинній на час подання позивачем податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань. При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно. Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Таким чином, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, позивачем 02 березня 2015 року подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток за звітний період 2013 року. З урахуванням того, що строк сплати суми податкового зобов'язання з податку на прибуток за звітний період 2013 року сплив 02 березня 2014 року, останнім днем строку на сплату самостійно визначеного ТОВ "Полтаваспецмонтаж" податкового зобов'язання з авансових внесків за звітний період 2013 року відповідно до поданої 02.03.2015 року уточнюючої декларації дійсно є 02 березня 2015 року.

З огляду на те, що позивачем задекларована сума авансового внеску з податку на прибуток за 2013 рік у розмірі 869021 грн. та штрафу не була сплачена, ДПІ у м. Полтаві станом на 02.03.2015 року сформовано податковий борг по підприємству за вказаним видом платежу у загальному розмірі 868980 грн.

Між тим, з матеріалів справи вбачається та не заперечувалось сторонами, що станом на березень 2015 року на обліковій картці платника податку ТОВ "Полтаваспецмонтаж" рахувалась переплата з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 724180,00 грн.

Згідно абз. 1, 3 п.87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Отже, в силу вимог наведеної норми ПК України, наявна у позивача переплата з податку на прибуток підлягала автоматичному використанню для погашення податкових зобов'язань Товариства з даного виду платежу, у тому числі й зі сплати авансового внеску з податку на прибуток відповідно до поданої 02.03.2015 року уточнюючої декларації. При цьому належність цих платежів до різних кодів бюджетних надходжень згідно з Класифікацією доходів бюджету, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11, не є підставою для висновку про належність авансового внеску з податку на прибуток та самого податку на прибуток до різних видів податкових зобов'язань, позаяк елементи цих податкових платежів є тотожними.

Згідно з частиною першою статті 8 Бюджетного кодексу України бюджетна класифікація використовується для складання і виконання державного та місцевих бюджетів, звітування про їх виконання, здійснення контролю за фінансовою діяльністю органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших розпорядників бюджетних коштів, проведення фінансового аналізу в розрізі доходів, організаційних, функціональних та економічних категорій видатків, кредитування, фінансування і боргу, а також для забезпечення загальнодержавної і міжнародної порівнянності бюджетних показників. Бюджетна класифікація є обов'язковою для застосування всіма учасниками бюджетного процесу в межах бюджетних повноважень.

Отже, з огляду на призначення та сферу застосування бюджетної класифікації остання не може змінювати вид та структуру платежів у системі оподаткування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що порушення ТОВ "Полтаваспецмонтаж" строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток відповідно до уточнюючої декларації за звітний період 2013 року відбулось з вини контролюючого органу з огляду на невиконання останнім обов'язку, встановленого п.87.1 ст. 87 ПК України. Вказані дії відповідача в подальшому потягли за собою зарахування коштів у сумі 976798,00 грн., які своєчасно (в межах строків сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання) надійшли від підприємства позивача в рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток відповідно до поданої 27.03.2015 року уточнюючої декларації за звітний період 2014 року, на погашення податкового боргу, який виник раніше. Тобто, фактично, за умови своєчасного направлення контролюючим органом коштів, які обліковувались за ТОВ "Полтаваспецмонтаж" як надміру сплачені суми платежу з податку на прибуток, на погашення податкового боргу з авансових платежів з вказаного виду податку 02.03.2015 року, порушення позивачем строків сплати узгодженого податкового зобов'язання не відбулось, отже застосування наслідків, передбачених статтею 126 ПК України не має під собою обґрунтованих підстав.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області від 13.05.2015 року № про нарахування штрафу в розмірі 86898,00 грн. та № про нарахування штрафу в розмірі 74652,27 грн.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вбачає підстави для скасування постанови суду першої інстанції зі ухваленням постанови про задоволення позову ТОВ "Полтаваспецмонтаж".

Згідно частини 6 статті 94 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частин 1 та 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Під час прийняття постанови суд, зокрема, вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати (стаття 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

За змістом частин 1 та 6 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до пункту 19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845), безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету та/або заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

З матеріалів справи вбачається, що судовий збір в сумі 323 гривні 11 копійок за подання позову до адміністративного суду був сплачений ТОВ "Полтаваспецмонтаж" та зарахований отримувачу УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, банк отримувача ГУ ДКСУ у Полтавській області, на рахунок №4002 (а.с.3). Судовий збір в сумі 2665 гривень 58 копійок за подання апеляційної скарги по справі був сплачений ТОВ "Полтаваспецмонтаж" та зарахований отримувачу УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, банк отримувача ГУ ДКСУ у Харківській області, на рахунок №1011 (а.с.109).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та їх стягнення на користь позивача, колегія суддів враховує, що відповідач звільнений від обов'язку сплачувати судовий збір у даній справі, а отже безспірне стягнення з його рахунку суми судових витрат, понесених позивачем, є неможливим. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь позивача витрат зі сплати судового збору у розмірі 323 грн. 11 коп. та 2665 грн. 58 коп.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж" - задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2015р. по справі № 816/2834/15 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж" - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області від 13.05.2015 року № про нарахування штрафу в розмірі 86898,00 грн. та № про нарахування штрафу в розмірі 74652,27 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваспецмонтаж" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 323 грн. 11 коп. з рахунку №4002, отримувач УДКСУ в м. Полтаві Полтавської області код 38019510, банк отримувача ГУ ДКСУ у Полтавській області, код банку 831019; та 2665 грн. 58 коп. з рахунку №1011, отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова код 37999628, банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області, код банку 851011.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 26.10.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.