Справа № 804/1333/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2015 рокусправа № 804/1333/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Портненко М.В.

за участю апелянтів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,представника позивача ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2015 року по справі № 804/1333/15 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства «Конкорд Фінанс» про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області подано позов до Приватного акціонерного товариства «Конкорд Фінанс» (далі по тексту - ПАТ «Конкорд Фінанс») про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи частини будівлі гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2015 року даний позов задоволено частково. Суд застосував заходи реагування до Приватного акціонерного товариства «Конкорд Фінанс» у вигляді повного зупинення експлуатації частини будівлі гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовив.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особи, які не брали участь у справі, але суд вирішив питання щодо їх права та інтересів, подали апеляційну скаргу, в якій вказують на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення ним норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявники посилається на те, що вони разом зі своїми сім'ями проживають у будівлі (гуртожитку), до якої застосовані заходи реагування, а тому спірні правовідносини повинні регулюватися з врахуванням норм Житлового кодексу України. Апелянти вказують, що суд, зупиняючи експлуатацію приміщення гуртожитку, застосував нормативні акти, що регулюють господарську діяльність і не врахував призначення спірної будівлі як житла, а також не вирішив питання щодо надання проживаючим там особам іншого житла, оскільки заборона експлуатації призведе до втрати особами місця проживання. Крім того, апелянти зазначають про протиправність дій власника гуртожитку, що полягають у навмисному доведенні будівлі гуртожитку до непридатного для проживання стану. В зв'язку з чим просять постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянти та їх представник в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянтів та їх представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Наявними в матеріалах справи письмовими доказами встановлено, що за ініціативи відповідача, який є власником будівлі гуртожитку, посадовими особами позивача проведено перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту відповідача.

Результати такої перевірки зафіксовані у Акті від 16 грудня 2014 року № 577, в якому встановлено порушення Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні та Державних будівельних норм України, допущені ПАТ «Конкорд Фінанс», які полягали в наступному: не проведено ідентифікацію об'єкта господарської діяльності для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій; приміщення не обладнано системою автоматичної пожежної сигналізації посвідчень; допущено експлуатацію тимчасових електромереж в коридорах 2-го, 3-го та 4-го поверхів; не проведено заміри опори ізоляції електричних мереж; в коридорах поверхів допущено підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи; не виконано прокладення горючих труб або негорючих труб у горючий теплоізоляції (водопостачання, опалення, каналізації) у закритих каналах з огороджувальними конструкціями з нормованими межами вогнестійкості; облицювання стін шляхів евакуації виконано з горючих матеріалів; на першому поверсі, на шляху евакуації допущено розміщення пункту охорони; допущено захаращення сходової площадки меблями між 4-м та 3-м поверхами; у сходовій клітині віконні отвори кожного поверху не забезпечено створами та фрамугами; отвори, що утворилися в результаті перетинання стін комунікаціями не зашпаровані наглухо негорючим матеріалом, який забезпечує межу вогнестійкості та димогазонепроникнення; не проведено вогнезахисну обробку дерев'яних конструкцій даху будівлі; не проведено технічне обслуговування внутрішніх пожежних кранів; пожежні крани не укомплектовано пожежними рукавами, стволом; будівлю не забезпечено первинними засобами пожежогасіння згідно норм належності; керівник або відповідальна особа не пройшов навчання та перевірку знань по пожежно-технічному мінімуму з одержанням спеціального посвідчення.

За результатами такої перевірки керівництву відповідача припис не надавався.

Вказані обставини не є спірними.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив наявності підстав для застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації частини приміщень.

В частині відмови в задоволенні позову постанова не оскаржується.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на наступне.

Згідно статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно статті 47 Кодексу цивільного захисту, державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з преамбулою до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Статтею 8 цього Закону визначені повноваження органу державного нагляду (контролю). Так, орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України передбачені підстави для зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів. Так, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають. Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Таким чином, позивач за наявності законних підстав за результатами здійснення державного нагляду (контролю) з питань цивільного захисту наділений правом на звернення до адміністративного суду із позовом про застосування такого заходу реагування, як зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, але в порядку, визначеному Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

В той же час системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що такий захід реагування може бути застосований у сфері здійснення господарської діяльності, а зупиненню підлягають об'єкти виробничого (комерційного) призначення і не може бути застосований до житлового фонду, зокрема гуртожитків, навіть належних на праві власності суб'єктам господарювання.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у спірному гуртожитку зареєстровані та фактично проживають апелянти по справі, а приміщення, про заборону експлуатації яких подано позов, використовуються для постійного проживання фізичних осіб, а не у здійснені господарської діяльності відповідача.

Як вбачається із адміністративного позову, підставами для застосування заходів реагування позивачем наведено положення саме норми Кодексу цивільного захисту України та Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", які на думку колегії суддів не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з аналізу правових норм, які містяться у пункті 12 частини першої статті 67, частині другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України, вбачається, що передумовою звернення суб'єкта владних повноважень до адміністративного суду щодо застосування або підтвердження обґрунтованості застосування заходів реагування є встановлення такого порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює реальну загрозу життю та здоров'ю людей.

Оскільки позивачем не надано суду переконливих доказів того, що перелічені в акті перевірки порушення ТОВ "Конкорд Фінанс" вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (мешканців гуртожитку), а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування у вигляді саме повного припинення експлуатації частини будівлі гуртожитку і не може бути усунуто іншими можливими заходами.

Зважаючи на фактичні обставини справи, принцип пропорційності порушення і покарання, на час вирішення цього спору, відсутня необхідність у примусовому порядку застосовувати до відповідача такі заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), як повного зупинення експлуатації частини будівлі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, та порушення норм матеріального права є підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2015 року по справі № 804/1333/15 - скасувати.

В задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства «Конкорд Фінанс» про застосування заходів реагування - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2015 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко