Справа № 125/1639/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 125/1639/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Хитрук В.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

20 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Сокольвак Ю.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Барського районного сектору Управління державної міграційної служби у Вінницькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_4 (далі - третя особа) про оскарження рішення про зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просив: скасувати рішення відповідача від 30.06.2015 про зняття позивача з реєстрації з будинку АДРЕСА_1

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 15.09.2015 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції правил предметної підсудності, що є окремою підставою для скасування рішення виходячи з такого.

Так, ч. 2 ст. 18 КАС України визначено предметну підсудність адміністративних справ, зокрема окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 405/2011 "Питання Державної міграційної служби України" (далі Положення), Державна міграційна служба України (ДМС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України. ДМС України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

За приписами п. 7 вказаного Положення ДМС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

За таких обставин, оскільки відповідачем в даній адміністративній справі є Управління державної міграційної служби у Вінницькій області - орган державної влади, то дана справа предметно підсудна окружному адміністративному суду, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду. Тому, у разі відкриття провадження в адміністративній справі без дотримання правил предметної підсудності суд повинен передати справу на розгляд адміністративного суду, якому вона підсудна, незалежно від того, на якій стадії розгляду справи виявлено порушення правил цієї підсудності, оскільки суд, який відкрив провадження у справі з таким порушенням, не є компетентним у її розгляді. Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій.

Таким чином Барський районний суд Вінницької області, розглядаючи даний спір, порушив предметну підсудність та розглянув спір, який підсудний окружному адміністративному суду і після відкриття провадження у справі встановивши, що справа цьому суду не підсудна, зобов'язаний був діяти відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України.

Вирішуючи по суті вказаний адміністративний спір апеляційний суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з часу народження, а саме з 08.10.1996 позивач був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1

При цьому згідно правовстановлюючого документа договору дарування частини житлового будинку від 28.12.2005 ОСОБА_4 отримав у власність частину будинку АДРЕСА_1 та є власником вказаного будинку в цілому.

ІНФОРМАЦІЯ_1, часу смерті матері позивача - ОСОБА_5, позивач у будинку АДРЕСА_1 не проживає.

Наведені обставини позивач в судовому засіданні не заперечував.

Разом з тим 30.06.2015 позивач був знятий з реєстрації місця проживання. Підставою для зняття з реєстрації позивача була заява власника будинку ОСОБА_4

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач знятий з реєстрації місця проживання Барським районним сектором Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області на підставі заяви нового власника будинку ОСОБА_4, поданих ним документів про право власності та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 7 Закону України "Про свободу пересувань та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 № 1382-IV встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Водночас процедуру зняття з реєстрації з місця проживання в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування, визначає "Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів", затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 за №2109/22421 (далі - Порядок №1077).

Пунктом 1.3 Порядку №1077 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення у день подання особою документів. Реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Згідно абз. 9 п. 3.1 до Порядку №1077, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Абзацом 10 п. 3.1 до Порядку №1077 передбачено, що зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах вісім та дев'ять пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників.

При цьому враховуючи вказані положення право власності на житло має бути реалізоване шляхом укладення відповідних договорів купівлі-продажу чи дарування, та посвідчене відповідним дійсним договором.

За приписами ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів сім`ї.

В силу ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Так, ОСОБА_4 реалізовуючи своє право власності на будинок після укладення договору дарування, та користуючись наданим йому ст. 391 ЦК України правом вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном звернувся з заявою про зняття з реєстрації з місця проживання позивача.

Право власності на будинок підтверджується договором дарування частини житлового будинку, за яким ОСОБА_6 передала безоплатно (подарувала) 1/2 (одну другу) частину житлового будинку ОСОБА_4

Під час перевірки належності паспортного документа особі, що його подала, правильності заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявності документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, завідуючим сектору встановлено, що ОСОБА_4 володіє іншою частиною 1/2 (одною другою) частини житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 яка була передана безоплатно (подарована) останньому ОСОБА_7.

Окрім цього, встановлено, що ні позивач ні його матір, яка проживала у даному приміщенні, не має права власності на даний житловий будинок. Підтверджуючих документів щодо права власності на вказаний житловий будинок чи його частку позивачем до суду не було надано. При цьому, позивач не проживав за даною адресою зі смерті матері з 2013 року, що в судовому засіданні у суді першої інстанції підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та батько позивача - ОСОБА_10 з яким і проживає позивач з 2013 року по даний час.

Водночас колегія суддів зазначає, що право позивача користуватись жилим приміщенням у вказаному будинку може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членом сім'ї якого він є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Оскільки позивач не є членом сім'ї власника будинку ОСОБА_4, то він не має права користуватись житловим будинком за адресою: вул. Б. Хмельницького, буд. 11, м. Бар, Вінницької області.

При цьому суд першої інстанції правильно послався на правову позицію Верховного суду України викладену у постанові від 05.11.2014 по справі № 6-158 цс14.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до ст. 387, 391 ЦК України, абз. 9 п. 3.1 до Порядку №1077 він мав право звернутись до відповідача із заявою про зняття позивача з реєстрації місця проживання і на підставі заяви нового власника будинку, поданих ним документів про право власності та у відповідності до вимог чинного законодавства України районним сектором Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області правомірно знято позивача з реєстрації.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, однак в силу вимог п.1 ч. 2 ст. 18 та п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України не був повноважним для розгляду та вирішення даного спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2015 року скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 жовтня 2015 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.