Справа № 806/4807/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Житомир справа № 806/4807/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шимоновича Р.М., суддів: Капинос О.В., Сичової О.П.,

за участі секретаря Бойко Т.О.,

за участю: позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконними та стягнення 243600,00 грн.,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги;

- стягнути з Міністерства оборони України на його користь одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 243600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 07.06.2012 йому було встановлено третю групу інвалідності, з 15.05.2015 - другу групу інвалідності, внаслідок поранення, контузії, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зважаючи на те, що Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", йому гарантовано право на отримання одноразової грошової допомоги.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача - Міністерства оборони України в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях. Наголошував, що на адресу головного розпорядника бюджетних коштів документи і висновки стосовно виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 не надходили.

Представник відповідача - Житомирського обласного військового комісаріату в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не направив.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у збройних силах на території Республіки Афганістан у в/ч п.п. НОМЕР_1 у період з 30 квітня 1980 року по серпень 1981 року. У 1981 році отримав множинні вогнепальні осколкові поранення м`яких тканин обличчя, (контузія 1981 р.) лівої верхньої кінцівки, обох ніг, тулуба (а.с. 9-10, 14, 17).

Відповідно до довідки з акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №239576 від 26.06.2012, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 07.06.2012 - поранення, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 13).

Згідно довідки з акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 206319 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності довічно - поранення (контузія), захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 12).

02.06.2015 позивач звернувся до Ємільчинського районного військового комісаріату із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, додавши всі необхідні документи.

Указані документи були скеровані Ємільчинським районним військовим комісаріатом до Житомирського обласного військового комісаріату.

Листом від 04.06.2015 №3848 Житомирський обласний військовий комісаріат повернув без реалізації документи ОСОБА_1 , з підстави, що на момент його звільнення не існувало норм щодо виплати компенсації сум, державного обов`язкового особистого страхування чи виплати одноразової грошової допомоги.

Не погодившись із правовою відмовою ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач самостійно звернувся до Міністерства оборони України, на що фінансово-економічне управління командування сухопутних військ Збройних Сил України листом від 17.08.2015 за вих. № 116/14/5/2507 повідомило позивача про порядок звернення за виплатою одноразової грошової допомоги та оскарження рішень органів державної влади (а.с. 15).

Не погодившись із діями відповідачів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

В силу приписів статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти

Згідно частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Згідно пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975 (далі - Порядок № 975), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 11 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до абзацу 1 пункту 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Крім того, чинним законодавством встановлено чітку процедуру розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги визначається наказами Міноборони.

Так, на час звернення позивача у червні 2015 року порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", врегульований наказом Міноборони № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530).

Відповідно до пункту 4.6 Наказу № 530, документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.

Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги, згідно з п. 4.8 Наказу № 530 подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

У ході розгляду справи суд встановив, що розгляд заяви ОСОБА_1 відбувся без дотримання процедури, визначеної Порядком № 975 та Наказом № 530, висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України Житомирський обласний військовий комісар не подавав, будь-яке рішення з даного питання Міністерством оборони не приймалося.

Таким чином, відповідач - Житомирський військовий комісаріат, обмежившись формальною відмовою у розгляді заяви ОСОБА_1 , допустив порушення процедури розгляду такого роду звернень. Наведені обставини свідчать на користь висновку про те, що відповідач діяв не у спосіб та в порядку, що визначені чинним законодавством, відтак його дії є протиправними, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Міністерства оборони України одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, а саме 243600,00 грн, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, рішення про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю військовослужбовців, приймає головний розпорядник коштів, у даному випадку - Міністерство оборони України, після отримання відповідного висновку із визначеним переліком документів, необхідних для призначення виплати.

У ході судового розгляду встановлено, що позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги ще на стадії звернення до Житомирського обласного військового комісаріату, як до уповноваженого органу, який подає головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, для прийняття рішення про призначення виплати.

Відтак, відповідний висновок із документами, необхідними для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю, до головного розпорядника коштів - Міністерства оборони України не надходили і рішення про виплату чи відмову у виплаті Міністерством оборони України не приймалось.

Тому, позовні вимоги в частині стягнення з Міністерства оборони України одноразової грошової допомоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

У свою чергу, частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України надано право суду вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На думку суду, вихід за межі позовних вимог повинен безумовно узгоджуватися й бути спрямованим на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що є завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та відповідно, на ефективне відновлення порушених прав таких осіб і усунення їх порушень.

Так, суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача та для реалізації завдань адміністративного судочинства, слід вийти за межі позовних вимог і прийняти рішення, яким зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 20.03.2015 року про виплату одноразової грошової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:
Адмінітсративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Р.М.Шимонович

Судді О.В. Капинос,

О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 09 жовтня 2015 р.