Справа № 805/3460/15-а
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р. Справа № 805/3460/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Крилової М.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про визнання дій незаконними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, та просив:

- визнати незаконними дій відповідача щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2015 року про стягнення з позивача недоїмки в сумі 1628,07 грн., згідно вимоги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя № ф-2232 від 05.07.2013 року;

- зобов'язати відповідача скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2015 року про стягнення з позивача недоїмки в сумі 1628, 07 грн., згідно вимоги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя № ф-2232.

Позивач просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі та розгляднути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В силу ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

З урахуванням ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, у тому числі матеріали виконавчого провадження, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування відповідачем було сформовано вимогу від 05.07.2013 року № ф-2232 про сплату недоїмки з єдиного внеску за 2011 рік у розмірі 2312,07 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2014 року по справі № 805/16012/13-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2014 року №К/800/12054/14 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя про визнання дій незаконними та скасування вимоги № ф-2232 від 05.07.2013 року по сплаті єдиного внеску на суму 2312,07грн., задоволено частково, внаслідок чого, визнано дії відповідача незаконними щодо прийняття вимоги та скасовано вимогу № ф-2232 від 05.07.2013 року в частині сплати боргу в розмірі 684,00грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

07 серпня 2015 року постановою державного виконавця Жовтневої державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ВП № 48300840 відкрито виконавче провадження на підставі вимоги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя № ф-2232 від 05.07.2013 року щодо стягнення з позивача на користь відповідача недоїмки у розмірі 1628,07грн.

На думку позивача відповідач не мав права відкривати виконавче провадження, у звязку з тим, що порушений строк предявлення виконавчого листа до виконання.

Суд не приймає до уваги такі твердження позивача, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України Про державну виконавчу службу примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Відповідно до ч. 1 статті 7 Закону України Про виконавче провадження у відповідній редакції, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Згідно з ч. 1 ст. 5 вказаного Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Частиною 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 2 цієї статті відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку.

Якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з п.6.3 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 455 (яка на час формування спірної вимоги була чинною) вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Як встановлено судом, вимога Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя № ф-2232 від 05.07.2013 року скасована у судовому порядку тільки в частині стягнення з позивача на користь відповідача недоїмки у розмірі 684,00грн., в інший частині щодо стягнення недоїмки в сумі 1628,07грн., вимога є чинною.

Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження саме в тій частині вимоги, яка судом не скасована, а саме в сумі 1628,07грн.

Виправлення у пункті 5 вимоги щодо дати набрання нею чинності не впливає на вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження, оскільки сама по собі вимога, як встановлено судом, є чинною в частині стягнення недоїмки в сумі 1628,07грн., тому підлягає виконанню.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку що виконавче провадження щодо стягнення з позивача на користь відповідача недоїмки у розмірі 1628,07грн., відкрито з додержанням вимог Закону України Про виконавче провадження, підстав для визнання дій відповідача незаконними щодо відкриття виконавчого провадження та скасування постанови ВП №48300840 про відкриття виконавчого провадження немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про визнання дій незаконними та скасування постанови відмовити у повному обсязі.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова прийнята та підписана в нарадчій кімнаті 24 вересня 2015 року.

Суддя Крилова М.М.