Справа № 173/1698/15-а(2-а/173/57/2015)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"07" жовтня 2015 р. справа № 173/1698/15-а 2-а/173/57/2015

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року у справі № 173/1698/15-а (2-а/173/57/2015)

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості по компенсаційній виплаті при встановленні 3-ї групи інвалідності як особі постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії,-

встановив:

Заявлено позов про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу одноразової компенсації при встановлені 3-ї групи інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії у розмірах, менших ніж передбачено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу недоплаченої суми одноразової компенсації при встановленні 3-ї групи інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії в розмірі 30-ти мінімальних заробітних плат у відповідності до п.4 ч.1 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та згідно з ч.7 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та з 8 квітня 2015 року є інвалідом 3 групи за хворобою, пов'язаною з виконанням обов'язків по ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Тому згідно зі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на виплату одноразової компенсації при встановленні 3-ї групи інвалідності, пов'язаною з хворобою, отриманою при виконанні робіт по ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС в розмірі 30-ти мінімальних заробітних плат. Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації у відповіді на його запит підтвердило можливу виплату щорічної допомоги на оздоровлення, проте не в розмірах, передбачених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, який (передбачений ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» заборгованість складає 36350 грн. 40 коп. Позивач вважає дії Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати одноразової компенсації при встановленні 3-ї групи інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії у розмірах, менших, ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» такими, що не відповідають Конституції України та є неправомірними.

Постановою суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Апеляційна скарга вмотивована тим, що при розгляді справи судом було прийняте рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального права та не враховано, що на момент виникнення предмету спору не існувало інших актів крім ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в первинної редакції.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Сторони не сперечаються щодо статусу позивача як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом 3 групи.

Як свідчать матеріали справи, позивач 08.06.2015 року звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку та виплати заборгованості одноразової компенсації при встановленні 3-ї групи інвалідності, пов'язаної з хворобою, отриманою при виконанні робіт по ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС в розмірі 30-ти мінімальних заробітних плат.

У відповідь на звернення листом від 01.07.2015 року № 1478 позивачу повідомлено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2015 рік буде нарахована в липні 2015 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Наказу МНС України №28 від 31.12.1996 року про затвердження Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду,/ заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям за втрату годувальника, яка встановлю розмір одноразової компенсації особам - 1категорії 3 групи інвалідності - 189грн.60коп.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За приписами ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання одноразової компенсації як особа, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Щодо розміру одноразової компенсації, яка підлягає виплаті позивачу як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії 3 групи інвалідності, слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.2 ст.95 Конституції України, будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове спрямування визначаються виключно законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 87 Бюджетного кодексу України визначено, що видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду Державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених у Державному бюджеті України.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що норми і положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Також, відповідно до Закону України №76 від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» внесені зміни у Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в такій редакції «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть, яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

У відповідності до ч.3 ст.116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Статтею 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам III групи визначена у розмірі 189 грн. 60 коп.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012, справа №1-11/20 визначено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим для виконання на території України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції України та законів України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Суд першої інстанції вірно визначився, що оскільки право на одноразову компенсацію у позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, виникло в 2015 році, то в цьому випадку застосуванню підлягає ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, яка набула чинності з 01.01.2015 року.

З урахуванням фактичних обставин справи, висновки суду першої інстанції підтверджуються матеріалами справи та відповідають нормам матеріального права, тобто рішення суду є законним та обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015року у справі № 173/1698/15-а (2-а/173/57/2015) - залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015року у справі № 173/1698/15-а (2-а/173/57/2015) - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна