Справа № 817/711/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/711/15

22 жовтня 2015 року 10год. 16хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача:представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

доСарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (далі по тексту Позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Сарненської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі по тексту Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року передано адміністративну справу №817/713/15 за позовом ОСОБА_3 до Сарненської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги для обєднання зі справою №817/711/15 за позовом ОСОБА_3 до Сарненської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року обєднано в одне провадження адміністративну справу №817/711/15 зі справою №817/713/15. Присвоєно обєднаним справа спільний номер 817/711/15.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у період з 13 по 24 жовтня 2014 року працівниками Сарненської ОДПІ було поведено документальну планову виїзну перевірку Позивача щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 року за наслідками якої складено акт від 31.10.2014 №147/17-14-17/НОМЕР_1.

Висновками акта перевірки встановлено порушення Позивачем приписів п.138.1, п.138.2, п.138.4 ст.138, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, а саме підприємцем занижено оподаткований дохід за 2013 рік на загальну суму 49 422,47 грн., в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 4651,36 грн.; п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» в результаті чого підприємцем занижено єдиний внесок за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 на суму 38 244,91 грн., в т.ч. за 2011 рік на суму 727,64 грн., за 2012 рік на 20 120,14 грн., за 2013 рік на суму 17 397,13 грн.; п.1 ч.1, п.4 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в результаті чого підприємцем занижено суми нарахованого єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок на суму 9010,88 грн., в т.ч. за 2011 рік 2161,51 грн., за 2012 рік 6849,37 грн., та суми утриманого єдиного внеску з сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору на суму 863,97 грн., в т.ч. за 2011 рік 209,22 грн., за 2012 рік 654,75 грн.

За результатами виявлених порушень податковим органом 14.11.2014 року прийнято спірне рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до Позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 2991,02 грн. за донарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 38 244,91 грн.

Також 14.11.2014 року Відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- якою донараховано суму єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 38 244,91 грн.

Позивач вважає зазначені рішення незаконними з тих підстав, що період діяльності з 01.01.2011 по 31.12.2012 року перевірявся контролюючим органом у 2013 році, що зафіксовано в акті перевірки від 06.09.2013 року №40/17-14-17-02/НОМЕР_1. У зазначеному періоді повноваження щодо адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування належало Пенсійному фонду України до 01.10.2013 року.

Тому, у Відповідача не було визначених правових підстав для перевірки правильності адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до 01.10.2013 року в межах документальної планової перевірки, результати якої зафіксовані в акті від 31.10.2014 року №147/17-14-17/НОМЕР_1.

З цих підстав, вважає оспорювані рішення та вимогу незаконними та просить їх скасувати в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Просив адміністративний позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав про що подав письмові заперечення. В обґрунтування заперечень вказує, що працівниками Сарненської ОДПІ проведено документальну планову перевірку ОСОБА_3 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне врахування за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 31.10.2014р. №147/17-14-17-2/НОМЕР_1. Згідно висновків акту перевірки в порушення п.2 ч.1 ст.7 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Позивачем знижено єдиний внесок за період з 01.01.2011р. по 31.12.13р. на суму 38244,91 грн., в тому числі : за 2011 рік 2161,51 грн., за 2012 рік 6849,37 грн., та суми утриманого єдиного внеску з сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору на суму 863,97 грн., в т.ч. за 2011 рік 209,22 грн., за 2012 рік 654,75 грн.

Згідно поданого платником Звіту про суми нарахованого доходу застрахованої

особи та суми нарахованого єдиного внеску (форма № Д5, річна) та таблиці 1 до даного

звіту за 2011 рік (інформація надана управлінням Пенсійного фонду у Сарненському районі відповідно до листа від 16.10.2014р. №3210/02), фізична особа-підприємець

ОСОБА_3 отримав чистий дохід від підприємницької діяльності за 2011 рік в сумі 22 589 грн., з них сплачено єдиного внеску в сумі 7 838,42 грн.; за 2012 рік в сумі в сумі 14 999 грн., з них сплачено єдиного внеску в сумі 5 204,65 грн.

Сарненською ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку

дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2011р. по 31.12.2012р. В результаті перевірки складено акт

від 06.09.2013р. №40/17-14-17-02/НОМЕР_1, згідно якого встановлено порушення

п.138.1, п.138.2, п.138.4, ст.138; п.п.140.1.6 п.140.1 ст.140; п.177.2, п. 177.4 ст. 177

Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ, в результаті чого

підприємцем занижено оподаткований дохід за 2011р. на загальну суму 2 097 грн. та за 2012р. на загальну суму 61310 грн.

За результатом даної планової перевірки за 2011 рік донараховано єдиного внеску в сумі 727,64 грн.

Крім того, згідно акту перевірки від 06.09.2013р. № 40/17-14-17-02/НОМЕР_1 чистий дохід за 2012 рік, на який нараховується єдиний внесок, становить 76 309 грн.

За результатом даної планової перевірки за 2012 рік донараховано єдиного внеску

в сумі 20 120,14 грн.

Згідно поданого платником Звіту про суми нарахованого доходу застрахованої особи та суми нарахованого єдиного внеску (форма № Д5, річна) та таблиці 1 до даного звіту за 2013 рік, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 отримав чистий дохід від підприємницької діяльності за 2013 рік в сумі 14 573 грн., з них сплачено єдиного внеску в сумі 4 809,3 грн. В ході проведення перевірки встановлено, що підприємцем порушено п.138.1, п.138.2, п.138.4 ст. 138, п.177.2, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ, в результаті чого підприємцем занижено оподаткований дохід за 2013р. на загальну суму 49 422,47 грн. (стор. 49 акта).

За результатом даної планової перевірки за 2013 рік донараховано єдиного внеску в сумі 17 397,13 грн. Отже, загальна сума донарахованого єдиного внеску становить 38 244,91 грн.

За наведених підстав, відповідач вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2014 року №Ф- та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.11.2014 року № є законними та прийнятими на підставі вимог закону. Просить у позові відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив суд у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що в період з 13 по 24 жовтня 2014 року працівниками Сарненської ОДПІ було поведено документальну планову виїзну перевірку Позивача щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 року за наслідками якої складено акт перевірки від 31.10.2014 №147/17-14-17/НОМЕР_1.

У висновках акта перевірки вказується про порушення Позивачем:

п.138.1, п.138.2, п.138.4 ст.138, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, а саме підприємцем занижено оподаткований дохід за 2013 рік на загальну суму 49 422,47 грн., в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 4651,36 грн.;

п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» в результаті чого підприємцем занижено єдиний внесок за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 на суму 38 244,91 грн., в т.ч. за 2011 рік на суму 727,64 грн., за 2012 рік на 20 120,14 грн., за 2013 рік на суму 17 397,13 грн.;

п.1 ч.1, п.4 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в результаті чого підприємцем занижено суми нарахованого єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок на суму 9010,88 грн., в т.ч. за 2011 рік 2161,51 грн., за 2012 рік 6849,37 грн., та суми утриманого єдиного внеску з сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору на суму 863,97 грн., в т.ч. за 2011 рік 209,22 грн., за 2012 рік 654,75 грн.

На підставі даного акта перевірки Сарненською ОДПІ 14.11.2014 року було вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою Позивачу донараховано єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 38 244,91 грн. та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 2991,02 грн.

Позивач оскаржував вказані рішення в адміністративному порядку, проте рішенням Головного управління ДФС у Рівненській області їх залишено без змін.

Надаючи правову оцінку спору, що виник між сторонами суд враховує наступне.

Відповідно до п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

У відповідності до п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу (п.177.4 Податкового кодексу України).

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п.п.138.1.1 п.138 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), витрати операційної діяльності включають:

собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку;

витрати банківських установ, до яких відносяться:

а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу;

б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління;

в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів;

г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу;

ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу;

д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг);

є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна;

ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг;

з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Абзацом 1 п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Судом встановлено, що у період з 09.08.2013 по 22.08.2013 року Сарненською ОДПІ було проведено планову документальну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3 за період 01.01.2011 по 31.12.2012 року за результатами якої складено акт перевірки від 06.09.2013 року №40/17-14-17-02/НОМЕР_1.

Висновками даного акта перевірки встановлено порушення п.138.1, п.138.2, п.138.4, ст.138; п.п.140.1.6 п.140.1 ст.140; п.177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ, в результаті чоло підприємцем занижено оподаткований дохід за 2011р. на загальну суму 2 097 грн. та за 2012р. на загальну суму 61 310 грн.

За наслідками вказаної перевірки податковим органом 17.09.2013 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким Позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок з доходів найманих працівників в розмірі 5 716,76 грн., у т.ч. за основним платежем в розмірі 4215,53 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 501,23 грн.

Судом встановлено, що вказану суму податкового зобовязання Позивачем сплачено 18.09.2013 року згідно платіжного доручення №248.

Отже, з наведеного вбачається, що Позивач не оспорював прийняте податкове повідомлення-рішення від 17.09.2013 року №, а отже, погодився із виявленими порушеннями, зафіксованими в акті перевірки від 06.09.203 №40/17-14-17-02/НОМЕР_1.

Відповідно до п.1 ч.1, п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є:

1) роботодавці: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців;

4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 2 частини 1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.4 (крім фізичних осіб, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини 1 ст.4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сімї фізичних осіб-підприємців, які беруть участь у провадженні підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що Позивачем укладалися трудові договори з працівниками, що підтверджується наявними у справі копіями трудових договорів між працівниками та фізичною особою ОСОБА_3 (а.с.121-127).

Отже, позивач є таким, що зобовязаний сплачувати єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно п.1 ч.1, п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Як встановлено в ході перевірки згідно поданого платником Звіту про суми нарахованого доходу застрахованої особи та суми нарахованого єдиного внеску (форма № Д5, річна) та таблиці 1 до даного звіту за 2011, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 отримав чистий дохід від підприємницької діяльності за 2011 рік в сумі 22 589 грн., з них сплачено єдиного внеску в сумі 7 838,42 грн.; за 2012 рік в сумі в сумі 14 999 грн., з них сплачено єдиного внеску в сумі 5 204,65 грн.

Оскільки актом перевірки від 06.09.2013р. №40/17-14-17-02/НОМЕР_1 встановлено порушення п.138.1, п.138.2, п.138.4, ст.138; п.п.140.1.6 п.140.1 ст.140; п.177.2, п. 177.4 ст. 177

Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ, внаслідок заниження оподаткованого доходу за 2011р. на загальну суму 2 097 грн. та за 2012р. на загальну суму 61310 грн., то донарахована сума єдиного внеску в розмірі 727,64 грн. за 2011 рік та в розмірі 20 120,14 грн. за 2012 рік є правомірною.

Згідно поданого платником Звіту про суми нарахованого доходу застрахованої особи та суми нарахованого єдиного внеску (форма № Д5, річна) та таблиці 1 до даного звіту за 2013 рік, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 отримав чистий дохід від підприємницької діяльності за 2013 рік в сумі 14 573 грн., з них сплачено єдиного внеску в сумі 4 809,3 грн.

Як встановлено в ході проведення перевірки результати якої оформлено актом від 31.10.2015 року № 147/17-14-17/НОМЕР_1, що підприємцем порушено п.138.1, п.138.2, п.138.4 ст. 138, п.177.2, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ, в результаті чого підприємцем занижено оподаткований дохід за 2013р. на загальну суму 49 422,47 грн.

Судом встановлено, що вказане порушення виникло внаслідок заниження валового доходу в розмірі 19 964 грн. в результаті арифметичних помилок при підрахунку виручки, яка надійшла на розрахунковий рахунок та проведена через касовий апарат підприємця. Проведеною перевіркою встановлено, що на рахунок підприємця надійшло виручки всього в сумі 1 006 057,59 грн., в т.ч. ПДВ 137141,75 грн. Через касовий апарат проведено виручки в сумі 1320407,30 грн., в т.ч. ПДВ 220067,88 грн. Всього від реалізації товарів, послуг у 2013р. підприємець отримав виручки в сумі 2326464,89 грн., в т.ч. ПДВ 357209,63 грн. Отже, валовий дохід за 2013р. від провадження господарської діяльності становить 1969255,26 грн. (2326464,89 грн. - 357209,63 грн. з ПДВ). Розбіжність становить 19964 грн.; та завищення суми валових витрат у 2013р. у розмірі 29458,47 грн. в результаті неправомірного включення підприємцем до валових витрат вартості залізничних послуг та міжнародні перевезення, наданих ДТГО «Львівська залізниця» та вартості митно-брокерського обслуговування, наданого приватним підприємством «Астра-3ахід» згідно актів виконаних робіт у листопаді 2013р. на загальну суму 10175,50 грн, що не брали у формуванні валових доходів у 2013р., віднесенням до витрат вартості придбаного в кількості 2290,87 літрів дизпалива на суму 19 282,97 грн., що не брало участі у формуванні валових доходів у 2013 році, оскільки Позивач в порушення ст.138 Податкового кодексу України відносив до складу валових витрат вартість дизпалива, що не брали участі у формуванні валових доходів у 2013 році.

Отже, з урахуванням наведеного, донарахована сума єдиного внеску за 2013 рік становить 17 397,13 грн.

Згідно ч.3, 4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та норми матеріального права, суд вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2014 року №Ф- якою Позивачу донараховано суму єдиного внеску в розмірі 38 244,91 грн. за 2011-2013 роки та рішення від 14.11.2014 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску, є такими, що прийняті з дотриманням вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин справи та перелічених норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами незаконність оспорюваних вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій, а тому позов до задоволення не підлягає.

Враховуючи те, що постановою у задоволенні позову відмовлено, суд вважає за необхідне стягнути з позивача частину несплаченого судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру у розмірі 1644, 30 грн. (1827, 00 182, 70= 1644, 30 ).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України частину несплаченого судового збору у розмірі 1644, 30 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.