Справа № 807/2953/14
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

12 жовтня 2015 рокум. Ужгород№ 807/2953/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Штафанюк Н.І.

за участю:

прокурора Яроша Руслана Івановича;

представника відповідача не зявився,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою прокурора Міжгірського району в інтересах держави до Міжгірської районної державної адміністрації, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про визнання нечинним та скасування розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28 листопада 2011 року № 311,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 12 жовтня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі складено 16 жовтня 2015 року.

Прокурор Міжгірського району в інтересах держави звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міжгірської районної державної адміністрації за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, якою просить суд: 1.Відкрити провадження за даним адміністративним позовом; 2. Визнати нечинними та скасувати розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28.11.11 № 311 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт", яким затверджено проект землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" в межах Пилипецької сільської ради"; 3. В судове засідання викликати представників позивача та відповідача; 4. Про час і місце розгляду повідомити прокуратуру Міжгірського району та прокуратуру м. Ужгорода для забезпечення участі у розгляді справи.

Стаття 99 КАС України встановлює строк звернення до адміністративного суду, у межах якого особа може звернутися до суду. Отже, строк звернення до суду це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту шляхом предявлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальний строк звернення до адміністоративногол суду встановлюється тривалістю у шість місяців (стаття 99 КАС України).

Пропуск строків звернення до адміністративного суду є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи стаття 100 КАС України).

Під час судового розгляду даної справи прокурор, який приймав участь, вказав на те, що право прокурора на позов виникло після того, як третя особа здійснила перевірку дотримання вимог земельного законодавства у травні 2014 року. Прокурор вказав, що не було пропущено строків звернення до суду.

Визначення початку відліку строку звернення до адміністративного суду міститься у статті 99 частині 2 КАС України. За загальним правилом строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що строк звернення до адміністративного є строком предeявлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими субєктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку предявлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі предявлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, яка була чинною на час звернення до суду) та статтею 60 частиною 2 КАС України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (стаття 60 частина 2 абзац 2 КАС України).

З аналізу вказаних норм суд робить висновок, що прокурор, у даному випадку, має процесуальні права та обовязки сторони. Крім того, положення закону про початок обчислення строку звернення до адміністривного суду поширюється й на звернення прокурора до суду про захист державних інтересів.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у своїх постановах від 25 березня 2015 року (справа № 3-21гс15), 23 грудня 2014 року (справа № 3-194гс14) та від 01 липня 2015 року (справа № 6-178цс15). Зокрема, Верховний суд вказав, що прокурор здійснює представництво органу, в інтересах якого він звертається до суду на підставі закону (процесуальне представництво), а тому положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, але не наділяє прокурора повноваженнями ставити питання про поновлення строку позовної давності за відсутності такого клопотання з боку самої особи, в інтересах якої прокурор звертається до суду (постанова від 25 березня 2015 року). Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, тому суд касаційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відлік позовної давності починається з моменту виявлення прокуратурою під час проведення перевірки факту порушення земельного законодавства (постанова від 23 грудня 2014 року).

У даній справі, прокурор Міжгірського району звернувся із позовною заявою в інтересах держави, яким просив суд визнати нечинними та скасувати розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28.11.11 № 311 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт", яким затверджено проект землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" в межах Пилипецької сільської ради".

22 червня 2015 року відповідачем на адресу суду був надісланий лист, відповідно до якого 06 грудня 2011 року на адресу прокуратури Міжгірського району Закарпатської області Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області були надіслані копії розпоряджень, прийнятих головою Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області у листопаді 2011 року (а.с.а.с. 159, 160). У судовому засіданні прокурор вказав суду, що прокуратурою району в тому числі було отримано й оскаржуване розпорядження, однак про його протиправність (на думку прокурора) стало відомо лише після здійснення відповідної перевірки у травні 2014 року. Суд вважає, що про можливу протиправність оскаржуваного розпорядження прокурор міг дізнатися ще у грудні 2011 року, коли отримав оскаржуване рішення.

Відповідно до статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають субєкту владних повноважень право на предявлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень.

Відповідно до статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При зверненні до суду з адміністративним позовом, позивач керувався, зокрема пунктом 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України від 20 грудня 2011 року № 4176-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства", відповідно до якого протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Так положення даного Закону за своєю суттю направлене на захист прав власників та інших осіб від держави.

Оскільки держава зобовязана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Отже з огляду на статус держави та її органів як субєктів владних повноважень, положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" не поширюються на позови прокуратури, які предявляються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України, що викладені у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року (справа № 6-68цс15).

Крім того суд зауважує, що оскаржене прокурором розпорядження стосується поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" в межах Пилипецької сільської ради.

Відповідно до статті 155 частини 1 пункту 9 КАС України суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Оскільки судом, на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, не знайдено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, то суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Заява про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними до суду не надходила.

На підставі наведеного та керуючись статтями 99, 100, 155 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву прокурора Міжгірського району в інтересах держави до Міжгірської районної державної адміністрації, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про визнання нечинним та скасування розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28 листопада 2011 року № 311 залишити без розгляду.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також постановлення ухвали в письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених статтею 167 частиною 4 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_1