Справа № 815/2456/15
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2456/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

представників апелянта - Романець О.І., Буковського В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоазот Інвест» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоазот Інвест» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інфоазот Інвест» (далі - позивач, ТОВ «Інфоазот Інвест») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі - відповідач, ДПІ у Приморському районі) в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 17 квітня 2015 року:

- №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 23 333,00 грн. та за штрафними санкціями 6 833,00 грн.;

- №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у сумі 21 000,00 грн. та за штрафними санкціями 5 250,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, в порушення вимог ч.2 ст.19 Конституції України, не врахував усіх обставин справи, не надав відповідну оцінку первинним документам, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій, у зв'язку з чим прийняв протиправні податкові повідомлення-рішення, які підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Інфоазот Інвест» ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники апелянта підтримали доводи викладені в апеляції та просила її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, на наступних підставах.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Інфоазот Інвест» перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі та основними видами його діяльності є:

- дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природних і технічних наук;

- виробництво добрив (основний);

- оптова торгівля хімічними продуктами;

- виробництво пестицидів та іншої агрохімічної продукції.

Із метою здійснення своєї господарської діяльності 28 вересня 2014 року ТОВ «Інфоазот Інвест» (Замовник) уклало договір про надання послуг № 28 із ПП «Ін Кар» (Виконавець) (а.с.35).

При цьому, позивачем при укладанні договору було перевірено відомості щодо реєстрації ПП «Ін Кар» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, знаходження на податковому обліку в податкових органах та наявності свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ПП «Ін Кар» існує з листопада 2012 року і видами його діяльності є, поряд з іншими, прибирання будинків і промислових об'єктів, а також оптова торгівля санітарно-технічним обладнанням.

Предметом укладеного договору від 28 вересня 2014 року за №28 було те, що Виконавець взяв на себе зобов'язання виконати комплекс робіт по хімічній очистці трубопроводів та резервуарів, що входять до складу технологічних систем складів рідкого аміаку, що розташовані за адресами: смт. Лисянка Черкаської області та 2 км. від с. Розсішки Христинівського району Черкаської області (п.1 Договору).

Згідно з п.3.1 Договору Виконавець надає Послугу Замовнику при умові забезпечення Замовником безпечного доступу до трубопроводів та резервуарів, що входять до складу технологічних систем складів. Послуга має бути надана на протязі 15 робочих днів після дати отримання коштів на розрахунковий рахунок Продавця, в якості передплати (п.3.2 Договору). Передача-прийом наданої Послуги здійснюється шляхом візуального контролю якості очистки технологічних з наступним двостороннім підписанням актів виконаних робіт по кожному з складів.

На виконання умов вказаного Договору до матеріалів справи надані наступні первинні документи:

- акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 13 від 09 жовтня 2014 року та № 14 від 13 жовтня 2014 року (а.с.36-37), номенклатура в яких - «хімочистка трубопроводів та резервуарів»;

- податкова накладна № 2803 від 29 вересня 2014 року на суму 140 000 грн., у т.ч. ПДВ 23 333,33 грн. (а.с.39).

Оплата отриманих послуг здійснена позивачем у повному обсязі, що підтверджується відповідною випискою з банку (а.с.38).

Суми податку на додану вартість включені та відображені у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ.

В період з 23 березня 2015 року по 30 березня 2015 року ДПІ у Приморському районі було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Інфоазот Інвест» щодо документального підтвердження господарських відносин із ПП «Ін Кар» за період вересень 2014 року.

За результатами вказаної виїзної перевірки складено акт від 06 квітня 2015 року № 2339/15-53-22-03/38573760 (далі - Акт перевірки), у висновках якого зазначено про порушення позивачем вимог п.198.2, п.198.3, ст.198 та пп.139.1.9 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 23 333,33 грн. та безпідставно в декларації з податку на прибуток включено до складу витрат суму 116 666,65 грн., у зв'язку з чим занижено податок на прибуток на суму 21 000,00 грн.

Як вбачається з Акта перевірки, висновок про наявність порушення податкового законодавства з боку позивача у вигляді заниження останнім податку на додану вартість та заниження податку на прибуток по взаємовідносинам із контрагентом ПП «Ін Кар», зроблений на підставі акту «Про неможливість проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПП «Ін Кар», крім того, по даному підприємству стосовно посадових осіб відкрито кримінальне провадження по ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України (службове підроблення).

На думку контролюючого органу, зазначене свідчить про те, що господарська операція по наданню послуг позивачу з боку контрагента ПП «Ін Кар» не має реального характеру та спрямована на здійснення операції з метою штучного формування податкового кредиту.

Враховуючи встановлені Актом перевірки обставини, ДПІ у Приморському районі 17 квітня 2015 року прийняла наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшила грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 23 333,00 грн. та штрафними санкціями 6 833,00 грн.;

- №, яким збільшила грошове зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у сумі 21 000,00 грн. та штрафними санкціями 5 250,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що первинні документи не є беззаперечним доказом реальності здійснення господарської операції, оскільки судом було встановлено, що вона складена формально з метою отримання податкової вигоди позивачем, так як контрагент ПП «Ін Кар» відсутній за місцезнаходженням та у нього відсутній технічний персонал та обсяг матеріальних ресурсів, який необхідний для надання послуг.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні не відповідає вимогам ст. 159 КАС України виходячи з наступного.

Питання, пов'язані з формуванням позивачем податкового кредиту, врегульовано ст.198 Податкового кодексу України.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом наведених правових норм, необхідною умовою для включення до складу податкового кредиту податку на додану вартість є фактичність здійснення та підтвердження належним чином складеними первинними документами господарської операції, що відображає її реальність, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Суд першої інстанції вважаючи, що послуга, яка була виконана на користь ТОВ «Інфоазот Інвест» відповідно до договору від 28 вересня 2014 року за №28 не придбавалася, виходив з того, що на ПП «Ін Кар» в якому працює одна особа не могло надати послуги по хімічній очистці чотирьох ємкостей 100 м3 та двох ємкостей 75м3, та 300 одиниць технологічних трубопроводів в різних населених пунктах Черкаської області у зв'язку з тим, що ПП «Ін Кар» зареєстроване в м. Одеса.

Колегія суддів оцінюючи дані висновки суду, виходить із наступного.

Відповідно до п.4.1 Договору №9 «Оренди технологічного обладнання», який був укладений між ТОВ «Інфоазот» (Наймодавець) та ТОВ «Інфоазот Інвест» (Наймач) від 01 березня 2014 року, орендна плата включає в себе оплату повного комплексу послуг по обслуговуванню орендованого обладнання а саме: послуги працівників, необхідних для обслуговування технологічних процесів при користуванні ємкостями, охорони ємкостей, як об'єктів підвищеної небезпеки, обслуговування насосного, компресорного та іншого обладнання, що експлуатуються в технологічних процесах, електроенергію та суми амортизаційного зносу основних засобів (а.с.42-43).

Технологічний персонал ТОВ «Інфоазот» пройшов спеціальне навчання та перевірку знань з питань охорони праці та безпечної експлуатації технологічного обладнання наземних складів синтетичного рідкого аміаку, має відповідні дозволи від центральних виконавчих органів влади на експлуатацію технологічного обладнання підвищеної небезпеки, має в наявності повний обсяг матеріально-технічних ресурсів для здійснення зазначених операцій (пожежні резервуари, насосно-компресорний парк, трубопроводи, пожежні гідранти тощо).

У Договорі №9 від 01 березня 2014 року вказано, що ТОВ «Інфоазот Інвест» зобов'язаний і має право фінансувати та організовувати технічне обслуговування, поточний ремонт та відповідні обстеження технологічного обладнання, а ТОВ «Інфоазот» зобов'язаний і має право здійснювати поточне обслуговування та поточну експлуатацію технологічного обладнання, включаючи супроводження технологічних процесів.

Як пояснив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта послуга, яку ПП «Ін Кар» надавало позивачу полягала у хімічній очистці трубопроводів і резервуарів, що входять до складу технологічних систем складів рідкого аміаку, які належать позивачу.

В процесі виробництва аміачної води, в залежності від хімічного її складу та в процесі реакції з аміаком, накопичуються на внутрішніх поверхнях солі.

НПАОП 0.00-5.11-85 Типова інструкція з організації безопарного проведення газонебезпечних робіт - п. 5.6 солі можна видалити у хімічний спосіб - шляхом хімічної очистки трубопроводів та резервуарів, яка не потребує проведення небезпечних робіт при яких можливе ураження рідким аміаком.

Хімічна очистка - єдиний ефективний спосіб видалення забруднень і твердих відкладень, що утворюються на внутрішніх поверхнях трубопроводів і теплообмінних поверхнях холодильного, нагрівального і технологічного устаткування.

Процедура хімічної промивки полягає в примусовій циркуляції промивочних розчинів по промиваємому контурі. Циркуляція промивальних розчинів забезпечується промивальною установкою, що підключається до об'єкту промивання.

Склад, концентрація, температура та тривалість застосування промивочних розчинів підбираються в залежності від типу відкладень та матеріалу об'єкту промивання.

Технологія хімічної очистки на складах рідкого аміаку проводилась у наступний спосіб.

Технологічний персонал ТОВ «ІНФОАЗОТ» підготовлює технологічне обладнання до проведення хімочистки звільнює технологічну систему від залишків робочої рідини, промиває та роз'єднує фланцеві з'єднання трубопроводів.

В свою чергу, працівник ПП «Ін Кар» автомобільним транспортом доставляє до складу рідкого аміаку відповідний реагент у кількості, яка забезпечувала проведення робіт. Концентрацію розчину реагенту контролював представник ПП «Ін Кар».

Готовий розчин з пожежних резервуарів за допомогою насосів був поданий у технологічну систему на циркуляцію. Роботи щодо застосування технологічного обладнання виконувались працівниками ТОВ «ІНФОАЗОТ».

Представник ПП «ІН КАР» здійснював контроль за часом циркуляції розчину та його концентрацією.

Тобто, місцезнаходження контрагентів в різних областях України та те, що на ПП «Ін Кар» працює одна особа не свідчить про неможливість виконання зазначених послуг, так як представник ПП «Ін Кар» доставляв тільки реагент, а все інше технологічне обладнання необхідне для здійснення хімочистки знаходилося у ТОВ «Інфоазот».

Таким чином, відсутність персоналу на ПП «Ін Кар» не свідчить про нереальність виконаної послуги, у зв'язку з специфікою її виконання.

Що стосується доводу контролюючого органу про кримінальне провадження відносно посадових осіб ПП «Ін Кар» за ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України «Службове підроблення», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

ДПІ у Приморському районі не надала відповідного вироку по справі відносно посадової особи ПП «Ін Кар».

Крім того, диспозиція даної статті Кримінального кодексу України встановлює відповідальність за «службове підроблення» - складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Тобто, навіть якщо припустити скоєння службовою особою даного злочину, це не свідчить про здійснення нею фіктивного підприємництва.

Є безпідставним і твердження контролюючого органу про те, що ПП «Ін Кар» із 02 липня 2014 року не знаходиться за своєю юридичною адресою, має стан « 9» та направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

З акту перевірки ТОВ «Інфоазот Інвест» від 06 квітня 2015 року вбачається, що за ствердженням податкового органу, місцезнаходження платника не встановлено, про що складено акт від 02 липня 2014 року та акт «Про неможливість проведення позапланової виїзної документальної перевірки «ПП «Ін Кар».

Однак, дані твердження податкового органу не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки представником апелянта, на вимогу суду апеляційної інстанції, був доданий до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно якого вбачається, що станом на момент укладання спірної угоди (вересень 2014 року) ПП «Ін Кар» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі, місцезнаходження: м. Одеса, Приморський район, вул. Кленова, буд. 2-А, приміщення 11-Н, відомості підтверджено (а.с.122-124).

Інформація про відсутність ПП «Ін Кар» за місцезнаходженням внесена тільки 20 квітня 2015 року, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.125-128).

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що ДПІ у Приморському районі, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, не довело належними доказами існування тих обставин на які вони посилаються, оскільки докази, які наявні в матеріалах справи свідчать про те, що контрагент позивача - ПП «Ін Кар» на момент укладання та виконання господарської операції знаходилося за своїм місцезнаходженням, а тому підстав вважати, що сторони уклали договір про надання послуг з метою отримання податкової вигоди у суду немає.

Суд апеляційної інстанції вважає, що господарська операція позивача з ПП «Ін Кар» підтверджена належним чином оформленими документами бухгалтерського та податкового обліку, а тому прийняті податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до п.4 ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоазот Інвест» - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоазот Інвест» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті 17 квітня 2015 року Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № та №.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоазот Інвест» сплачений судовий збір у розмірі 1096 (одна тисяча дев'яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова