Справа № 358/1485/15-а
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/1485/15-а Провадження № 2-а/358/44/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді: Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 19.06.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та про зобовязання відповідача відкрити виконавче провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1, звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 19.06.2015 року про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-13213/11, виданого Богуславським районним судом Київської області 19 вересня 2012 року, та зобовязати відповідача відкрити виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого листа.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 19.09.2012 року Богуславський районний суд Київської області на підставі постанови Богуславського районного суду Київської області від 13.09.2012 року видав їй виконавчий лист № 2-а-13213/11 про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області провести перерахунок з урахуванням фактично виплачених сум та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму щомісячної доплати до основної пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 03 вересня 2010 року по 23 липня 2011 року відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи зміни діючого законодавства щодо встановлення нових розмірів мінімальної заробітної плати за цей період.

В цьому виконавчому листі було прописано, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання становить 1 рік.

Направляючи на її адресу копії зазначеної постанови та виконавчого листа № 2-а-13213/11, Богуславський районний суд Київської області роз'яснив, що вона може звернутись до боржника для добровільного виконання постанов, в разі відмови в добровільному виконанні рішення суду, їй необхідно звертатись із відповідною заявою про виконання рішення суду та виконавчим листом до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Київській області.

Зважаючи на роз'яснення суду, вона подала копію вище зазначеної постанови від 13.09.2012 року та пред'явила виконавчий лист № 2-а-13213/11 для добровільного виконання боржнику - Управлінню Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області.

Після отримання вказаних документів в УПФУ у Богуславському районі їй обіцяли добровільно виконати їх, у зв'язку з чим вона періодично зверталась до боржника щодо виконання судових рішень, на що отримувала відповідь, що перерахунки згідно постанов суду будуть здійснені за наявності коштів у бюджеті .

Протягом 2012 року - початку 2015 року в УПФУ у Богуславському районі їй в усному порядку запевняли про можливість добровільного виконання постанов суду, жодних повідомлень у письмовому вигляді щодо ходу виконання постанови боржник їй не надавав і лише у квітні 2015 року вона отримала повідомлення № 62/У-06 від 14.04.2015 року за підписом начальника УПФУ ОСОБА_3, з якого видно, що на виконання постанови Богуславського районного суду від 13.09.2012 року, УПФУ у Богуславському районі провело перерахунок за період з 03.09.2010 року по 22.07.2011 року відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також боржник повідомив її про те, що сума нарахування по обох постановах суду становить 10686, 34 грн. і що виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету.

Таким чином, з повідомлення вбачається, що УПФУ у Богуславському районі частково виконало постанову Богуславського районного суду Київської області від 13 вересня 2012 року в частині зобов'язання провести перерахунок, в частині ж виплати донарахованої суми судове рішення у добровільному порядку не виконане до цього часу, про що її повідомлено боржником 14.04.2015 року.

Після отримання вказаного повідомлення та на підставі вище зазначеного роз'яснення суду щодо порядку виконання рішення в разі відмови в добровільному виконанні, вона 12.06.2015 року звернулась з заявою про прийняття виконавчого листа № 2-а-13213/11 до виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

У своїй заяві до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області про прийняття виконавчого листа № 2- а-13213/11 до виконання вона посилалася на вищевикладені обставини, зокрема щодо часткового добровільного виконання боржником судового рішення в частині здійснення перерахунку недоотриманої суми щомісячної доплати до основної пенсії, у зв'язку з чим вважає, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання є перерваним згідно до п. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскаржуваною постановою їй відмовлено у відкритті виконавчого провадження з огляду на пропущений встановлений строк пред'явлення документів до виконання. При цьому у оскаржуваній постанові не міститься обґрунтування відмови в контексті п. 2 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якої подавалася заява та виконавчий лист до виконання.

У зв'язку з наведеним вважає оскаржувану постанову не обгрунтованою і такою, що суперечить приписам статті 23 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, але надіслав заперечення проти позову, в яких зазначає, що до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 18.06.2015 року надійшла заява стягувача ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа № 2-а-13213/11, виданого Богуславським районним судом Київської області 19 вересня 2012 року.

19.06.2015 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) відповідно до вимог статей 22, 24, п.1 ч.1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження, а саме у виконавчому листі, що надійшов на виконання до відділу, закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання, відповідно до вимог статті 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач зазначає, що в даному випадку дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства України, а саме положенням ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк предявлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Також відповідач вказує, що на виконавчому листі, який надано стягувачкою ОСОБА_1, відсутні відмітки про предявлення виконавчого документу на виконання до відділу стягувачем та відмітки про залишок нестягнутої суми, а тому відсутні підстави для застосування ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються, якщо предявлено виконавчий документ до виконання, частковим виконанням рішення боржником та надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суд, заслухавши позивачку та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Із копії постанови Богуславського районного суду Київської області від 13.09.2012 року вбачається, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірною відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області провести перерахунок з урахуванням фактично виплачених сум та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму щомісячної доплати до основної пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 03 вересня 2010 року по 23 липня 2011 року відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи зміни діючого законодавства щодо встановлення нових розмірів мінімальної заробітної плати за цей період.

В постанові також зазначено, що постанова підлягає негайному виконанню у межах стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

13.09.2012 року на адресу стягувача було направлено копію постанови та виконавчий лист.

В супровідному листі адресованому ОСОБА_1 13.09.2012 року, розяснювалось судом, що позивачка може звернутись до УПФУ у Богуславському районі для добровільного виконання постанови суду, а в разі відмови в добровільному виконанні рішення суду, їй необхідно було звернутись із відповідною заявою про виконання рішення суду та виконавчим листом до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Київській області.

Із копії матеріалів виконавчого провадження №199/6 (номер за ЄДРВП: 47945023) вбачається, що 18.06.2015 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла заява ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа № 2-а-13213/11, виданого Богуславським районним судом Київської області 19 вересня 2012 року.

19.06.2015 року державним виконавцем відділу ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) відповідно до вимог статей 22, 24, п.1 ч.1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження, з посиланням на те, що у виконавчому листі, що надійшов на виконання до відділу, закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання, який визначений в ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіряючи законність оскаржуваної постанови, суд вважає, що державний виконавець діяла правомірно у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому

Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Позивачка ОСОБА_1 в своєму позові посилається на порушення державним виконавцем вимог ст.ст. 23, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначає, що строк предявлення виконавчого документа до виконання був перерваний частковим виконанням рішення боржником.

Згідно ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Таким чином, статус боржника виникає у сторони під час виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження, а тому стверджувати, що боржник УПФУ у Богуславському районі частково виконав судове рішення під час здійснення виконавчого провадження, яке взагалі раніше не відкривалось за заявою стягувача, не має, оскільки з інформації УПФУ у Богуславському районі, викладеній в листі від 14.04.2015 року адресованому ОСОБА_1, вбачається, що перерахунок донарахувань до пенсії за період з 03.09.2010 року по 22.09.2011 року було проведено до 14.04.2015 року і точної дати проведення перерахунку, тобто часткового виконання рішення суду, не вказано.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Цей строк встановлюється для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Тобто, за змістом ст.ст. 1, 8, 23 Закону України «Про виконавче провадження» часткове виконання рішення боржником, яке може бути підставою для переривання строків предявлення виконавчого документа до виконання, має бути проведено боржником під час здійснення виконавчого провадження, та в тому випадку, коли рішення не можливо було виконати в повному обсязі або частково і виконавчий документ раніше повертався стягувачу з відповідними відмітками визначеними п.п. 3.18.1, 3.18.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Оскільки виконавчий лист № 2-а-13213/11, виданий Богуславським районним судом Київської області 19 вересня 2012 року, надійшов до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 18.06.2015 року вперше, то в даному випадку державний виконавець винесла оскаржувану постанову правомірно відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Позивачка під час судового розгляду заявила клопотання про поновлення пропущеного десятиденного строку для подання позову, який встановлений ч. 2 статті 181 КАС України, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що у позовній заяві зазначено про дату отримання оскаржуваної постанови 07.07.2015 року та вжиті заходи до її скасування, які передували пред'явленню даного позову.

Останній процесуальний документ в ході оскарження постанови державного виконавця, а саме ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015 року, була отримана нею 05.09.2015 року. Позовна заява подана до Богуславського районного суду Київської області 07.09.2015року.

Суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 десятиденний процесуальний строк для подання адміністративного позову до суду, оскільки згідно ч. 1 статті 102 КАС України пропущений з поважних причин строк, встановлений законом, може бути поновлений.

Позивачка в своєму клопотанні зазначила поважні причини пропуску строку звернення до суду, оскільки оскаржувану постанову вона отримала 07.07.2015 року, що видно з відмітки на поштовому конверті, після чого вона оскаржувала постанову державного виконавця в порядку цивільного судочинства. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015 року вона отримала 05.09.2015 року, після чого 07.09.2015 року подала даний адміністративний позов до Богуславського районного суду Київської області.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 17, 18, 71, 102 ч. 1, 159-163, 181 КАС України, ст.ст.1, 2, 8, 22, 23, 24, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 3.18.1, 3.18.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд -

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 17, 18, 71, 102 ч. 1, 159-163, 181 КАС України, ст.ст.1, 2, 8, 22, 23, 24, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 3.18.1, 3.18.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 десятиденний процесуальний строк для подання адміністративного позову до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 19.06.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та про зобовязання відповідача відкрити виконавче провадження, залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Мотивувальна частина постанови виготовлена 26 жовтня 2015 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_4