Справа № 8а-1/12
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2012 р. Справа № 98562/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Кузьмича С.М., Ліщинського А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07.05.2012 року у справі № 8а-1/12 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Підволочиської селищної ради Тернопільської області, треті особи: Управління Держкомзему у Підволочиському районі, ОСОБА_2 про визнання нечинним рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 23.12.2010 року у справі № 2-а-469/10р ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову про визнання нечинним рішення Підволочиської селищної ради № 2329 від 29.12.2009 року, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення сільськогосподарського господарства орієнтовною площею 0,05 га. у смт.Підволочиську по вул. Д.Галицького, 118-а.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07.05.2012 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 23.12.2010 у справі № 2-а-469/10р.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила її подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задоволити заяву ОСОБА_1 про скасування постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 23.12.2010 у справі № 2-а-469/10р. за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що після ухвалення постанови суду їй стали відомі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і такі існували на час постановлення рішення судом першої інстанції, але не були і не могли бути їй відомі. Стверджує, що законодавством передбачено, що використання земель населеного пункту можливе тільки у відповідності до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, проекту розподілу території для мікрорайону (кварталу) або його частини і тільки для розміщення житлової і громадської забудови (ст.ст. 38,39 Земельного кодексу України, ст.16 Закону України «Про планування та забудову територій»). Однак при прийнятті рішення № 2329 від 29.12.2009 року Підволочиська селищна рада не керувалася проектом розподілу території, яким би визначались межі земельних ділянок в межах населеного пункту, не врахувала громадських інтересів та цільового призначення земель населеного пункту.

Відповідач та треті особи в наданих суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, що відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України дає право суду апеляційної інстанції розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст.245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута судом в звязку з нововиявленими обставинами і підставою для такого перегляду є зокрема і істотні для справи обставини що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 в обґрунтування своєї вимоги щодо перегляду постанови суду за нововиявленими обставинами покликається на довідку Підволочиської селищної ради від 24.02.2012 року у якій вказано, що в період з 1999 року по 2010 рік Підволочиська селищна рада не замовляла проекту розподілу території для мікрорайону (кварталу) або його частини на якому знаходиться вулиця ОСОБА_3.

Згідно рішення Підволочиської селищної ради № 103 від 18.07.2002 року у ВАТ «Підволочиська агропромтехніка» вилучена земельна ділянка площею 0,50 га. по вул. Д.Галицького, 118 у фонд земель селищної ради (колективне городництво).

Довідкою Підволочиської селищної ради № 349 від 19.04.2012 року підтверджується та обставина, що земельна ділянка площею 0,0500 га, що розташована за адресою по вул. Д. Галицького, 118 до моменту прийняття рішення сесії № 2329 від 29.12.2009 року перебувала у землях селищної ради, не наданих у власність та користування, сільськогосподарського призначення, в тому числі ріллі.

Рішенням Підволочиської селищної ради № 2329 від 29.12.2009 року із внесеними змінами рішенням № 2377 від 28.01.2010 року ОСОБА_2 наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,05 га. по вул. Д.Галицького, 118-А.

Відповідно до ст.39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність покликання ОСОБА_1 на вимоги ст.39 Земельного кодексу України, оскільки спірна земельна ділянка не відноситься до земель житлової та громадської забудови.

Таким чином посилання ОСОБА_1 на недотримання Підволочиською селищною радою вимог законодавства щодо забудови населених пунктів є безпідставним, а наведена нею обставина не є нововиявленою обставиною, як підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 195, 196, 197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07.05.2012 року у справі № 8а-1/12р - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді С.М.Кузьмич

ОСОБА_4