Справа № 626/1832/15-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 р.Справа № 626/1832/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Красноградського районного суду Харківської області від 10.09.2015р. по справі № 626/1832/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області

про визнання протиправним і скасування розпорядження № 145450 від 08.04.2015 року щодо розрахунку пенсії і зобов'язання перерахувати пенсію,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Управління ПФУ в Красноградському районі Харківської області, прийняте у формі розпорядження №145450 від 08.04.2015 року щодо визначення йому розміру пенсії без врахування пільгового трудового стажу за період з 1 липня 1993 року до 10 червня 1997 року шляхом обчислення із застосуванням коефіцієнта півтора роки за рік роботи в районі Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ) та зобов'язати Управління ПФУ в Красноградському районі перерахувати йому пенсію з врахуванням пільгового трудового стажу півтора роки за рік за період роботи в районі Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ) за період з 1 липня 1993 року по 10 червня 1997 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за період з 01.07.1993 року по 10.06.1997 року він працював електрогазозварювальником в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тому згідно чинного законодавства при обрахуванні стажу роботи один рік в даній місцевості повинен бути зарахований за один рік шість місяців. На підтвердження такого права ним було надано копію трудової книжки, довідки філії «Уренгой бурение» ВАТ «Газпром бурение», що уточнюють особливий характер роботи та умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії та на підтвердження постійної зайнятості. Однак, відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії у зв'язку із тим, що пільги щодо обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі надавались працівникам за умови, що ці працівники уклали строкові угоди про роботу в цих районах, а документи пенсійної справи не містять даних про факт укладання трудових угод.

Позивач вважає вказане рішення Управління ПФУ в Красноградському районі протиправним, так як воно суперечить чинному в Україні Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу ПВР СРСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», «Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року, «Угоді між урядом України та Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 року, «Угоді про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів».

На підставі вказаних міжнародних договорів його трудовий стаж при обчисленні йому пенсії за період роботи з 01.07.1993 року по 10.06.1997 року повинен обраховуватись один рік шість місяців за один рік роботи в районах Крайньої Півночі і становити 5 років 11 місяців: 3 роки (36 місяців)х1,5=4 роки 6 місяців (54 місяці)+ 11 місяцівх1,5=16,5 місяців+10 днівх1,5=15 днів, тому він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 10.09.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, ОСОБА_1, зазначає, що оскаржувана постанова прийнята без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, в порушення норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню з визначених в апеляційній скарзі підстав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до трудової книжки та довідок, що уточнюють особливий характер роботи і умов праці, які необхідні для призначення пільгової пенсії за віком, позивач працював в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), позивач працював вахтово-експедиційним методом:

з 01.07.1993 року по 28.03.1994 року електрогазозварювальником Вишкомонтажного управління Державного бурового підприємства «Приполярбургаз»,

з 29.03.1994 року по 31.01.1995 року електрогазозварювальником Управління розвідувального буріння Бурового підприємства «Тюменбургаз»,

з 01.02.1995 року по 10.06.1997 року електрогазозварювальником Спеціалізованого монтажного управління Бурового підприємства «Тюменбургаз» (а.с.17-24).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ні в Тимчасовій угоді від 15.01.1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

З огляду викладене та період заявлених позовних вимог суд апеляційної інстанції застосовує законодавство, яке діяло після 1 січня 1991 року.

Позивач в апеляційній скарзі зазначив про необхідність врахування ст. 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та статтю 3 Тимчасової угоди від 15 січня 1993 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення (далі - Тимчасова угода).

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам Сторін, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно зі статтею 3 Тимчасової угоди при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Водночас ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Законах України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях з 1 липня 1993 року по 10 червня 1997 року.

Таким чином доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красноградського районного суду Харківської області від 10.09.2015р. по справі № 626/1832/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 26.10.2015 р.