Справа № 826/20676/15
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2015 року м. Київ № 826/20676/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В. розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський миловарний завод» про стягнення заборгованості.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський миловарний завод» (далі також - ТОВ «Київський миловарний завод», відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 787 430, 20 грн., шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість з орендної плати за землю з юридичних осіб у розмірі 787 430, 20 грн. внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов'язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2015 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/20676/15 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Зазначена ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі отримана відповідачем 30 вересня 2015 року, відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

ТОВ «Київський миловарний завод» у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи заяви про визнання позову не надано, натомість надано заяву про розстрочення виконання зобов'язання зі сплати податкового боргу до 30 вересня 2018 року з щомісячною сплатою 21 873, 06 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Київський миловарний завод» () знаходиться за адресою: 04073, місто Київ, вулиця Ливарська, будинок 7 та перебуває на податковому обліку у ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Київський миловарний завод» до контролюючого органу було подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 11 лютого 2014 року та від 16 лютого 2015 року, якими підприємством самостійно визначено суму грошових зобов'язань у розмірі 882 651, 66 грн. та 1 102 431, 92 грн. відповідно.

Крім того, ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- форми «Ш» від 21 липня 2014 року № , яким до ТОВ «Київський миловарний завод» за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6 650, 30 грн.;

- форми «Ш» від 20 березня 2015 року № , яким до ТОВ «Київський миловарний завод» за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 43 669, 94 грн.;

- форми «Ш» від 18 червня 2015 року № , яким до ТОВ «Київський миловарний завод» за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 40 000, 00 грн.

ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на юридичну адресу ТОВ «Київський миловарний завод» направлялась податкова вимога форми «Ю» від 02 липня 2014 року №6916-25 на суму 57 917, 05 грн., яка була яка була отримана товариством 23 липня 2014 року, відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вказана податкова вимога також вважається врученою ТОВ «Київський миловарний завод», оскільки відповідно до п. 4.8 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10 жовтня 2013 року № 576 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 рок за № 1840/24372, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу у зв'язку з: відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб; відмовою посадових осіб прийняти податкову вимогу; незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Не сплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов'язань по орендній платі з юридичних осіб обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 статті 57 ПК України).

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (п. 57.3 статті 57 ПК України).

Згідно з п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Окрім цього, у зв'язку з пропущенням відповідачем строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу була нарахована пеня на підставі статті 129 ПК України у розмірі 72 096, 82 грн.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов'язаннями у розмірі 787 430, 20 грн. ТОВ «Київський миловарний завод» суду не надано.

Проте, як вже було зазначено вище, ТОВ «Київський миловарний завод» надано суду заяву про розстрочення виконання зобов'язань зі сплати податкового боргу по орендній платі за земельну ділянку у розмірі 787 430, 20 грн. до 30 вересня 2018 року з щомісячним платежем у розмірі 21 873, 10 грн.

З наданої суду заяви, встановлено, що відповідачем не оскаржується факт наявності у ТОВ «Київський миловарний завод» податкового боргу у розмірі 787 430, 20 грн., проте через своє скрутне фінансове становище, що склалось внаслідок кризи, воно позбавлене можливості виконувати власні податкові зобов'язання.

З приводу наведеного, в контексті заявлених позовних вимог суд зазначає про те, що згідно положень ч. 1 статті 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Оскільки, на час надходження до суду заяви про розстрочення виконання зобов'язань по сплаті податків, рішення по даній справі не прийнято, вказана заява вважається передчасною та такою, що не підлягає розгляду, а тому не береться судом до уваги при прийнятті рішення по суті заявлених вимог.

Отже, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов'язань по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 787 430, 20 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, поданими податковими деклараціями, прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями та обліковими картками такого платника податку.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України).

Згідно п. 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми заборгованості відповідачем суду надано не було.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не спростував тверджень позивача, у добровільному порядку кошти не сплатив, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи і дослідженими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до положень ч. 1 статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених, в тому числі, п. 4 ч. 1 статті 183-2 цього Кодексу, а саме, щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський миловарний завод» про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Київський миловарний завод» () на користь Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві заборгованість у розмірі 787 430, 20 грн. (сімсот вісімдесят сім тисяч чотириста тридцять гривень двадцять копійок).

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк