Справа № 2а/0270/5856/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/40421/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Приходько І.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МС 62»

на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року

у справі № 2а/0270/5856/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МС 62»

до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби

про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «МС 62» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності ДПІ у м. Вінниці щодо неприйняття податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2-3 квартали 2011 року, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2011 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року у задоволені позову було відмовлено повністю.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ТОВ «МС 62», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що декларація з податку на прибуток підприємства за 2-3 квартали 2011 року, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2011 року були направлені ТОВ «МС 62» до ДПІ у м. Вінниці 09 листопада 2011 року кур'єрською доставкою Вінницького обласного вузла спецзв'язку.

Проте, посадовою особою податкового органу було відмовлено у прийнятті поштового відправлення № 2569, відправником якого було вказано ТОВ «Мегаспорт», оскільки в момент вручення даного пакету посадовій особі не було відомо щодо вмісту пакету, з урахуванням того, що зазначений пакет в приміщенні податкового органу не розпаковувався.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами факту неприйняття посадовою особою податкового органу податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2-3 квартали 2011 року, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2011 року, оскільки відправником кореспонденції, яку не було прийнято, значилось ТОВ «Мегаспорт», з урахуванням того, така кореспонденції була надіслана з порушенням граничного строку відправлення податкової звітності, встановленого пунктом 49.5 статті 5 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 46.5 статті 46 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) форма податкової декларації встановлюється центральним органом державної податкової служби за погодженням з Міністерством фінансів України.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно пунктом 49.5 статті 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного органу державної податкової служби не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Пунктом 49.18.2 статті 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, відправником кореспонденції (пакету № 2569), яку не було прийнято, значилось ТОВ «Мегаспорт» (арк. справи 30-31), а не ТОВ «МС 62». Крім іншого, така кореспонденції була надіслана з порушенням граничного строку відправлення податкової звітності, встановленого пунктом 49.5 статті 5 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ТОВ «МС 62» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МС 62» залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ І.В. Приходько