Справа № 2а-845/12,7139/12
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2012-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2012 р. № 123214/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Матковської З.М. Запотічного І.І,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Луцької міської ради на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 16 травня 2011 року про забезпечення позову у справі за позовом підприємця ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання протиправним і скасування рішення Луцької міської ради №22/158 та № 22/159 від 29.03.2012 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Луцької міської ради в якому просив скасувати рішення Луцької міської ради №22/158 та № 22/159 від 29.03.2012 року і в порядку забезпечення позову просив зупинити дію рішення Луцької міської ради від 29.03.2012 року та № 22/158 «Про припинення договору від 17.05.2010 року № 39 «Про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення малої архітектурної форми» по вул. Кравчука, 19 Б.

Ухвалою суду клопотання позивача було задоволено, забезпечено позов в адміністративній справі шляхом зупинення дії рішення Луцької міської ради від 29.03.2012 року та № 22/158 «Про припинення договору від 17.05.2010 року № 39 «Про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення малої архітектурної форми» по вул. Кравчука, 19 Б.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Луцька міська рада оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що дана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Адміністративний позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

З цього приводу, свої роз'яснення надав Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ». Згідно ч. 2 п.17 цієї Постанови в ухвалі про протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність такого.

Відтак, аналіз норм чинного законодавства свідчить, що заявник повинен обгрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями ст. ст. 69-72 КАС України. При цьому обов'язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В оскаржуваній ухвалі не зазначено, в чому саме полягає небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, та чому саме захист цих прав буде неможливим чи утрудненим без вжиття заходів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника шодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та майнових наслідків заборони відповідачеві вчинити певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд мав брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Крім того, апелянт зазначає, що вживаючи такі заходи забезпечення позову, суд зобов'язаний точно вказати, які саме дії забороняється вчиняти відповідачу та іншим особам.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції вірно покликався на положення ч. 1 ст. 117 КАС України, згідно якої суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Задовольняючи клопотання суд вважав, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Тому, з метою забезпечення позову, зупинив дію рішення Луцької міської ради від 29.03.2012 року та № 22/158 «Про припинення договору від 17.05.2010 року № 39 «Про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення малої архітектурної форми» по вул. Кравчука, 19 Б.

Однак такі доводи суду першої інстанції є помилковими, оскільки ні в мотивах позивача, щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, ні в ухвалі суду не зазначено жодних обставин, які би свідчили, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З огляду на це суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, а в задоволені клопотання про забезпечення позову - відмовити.

Керуючись ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Луцької міської ради - задоволити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду від 16 травня 2011 року про забезпечення позову у справі 2а/845/12/0308, 7139/12/0308 скасувати, в задоволенні клопотання підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Гулид Р. М.

Судді: Матковська З.М.

ОСОБА_2