Справа № 808/6709/15
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань відводу судді

19 жовтня 2015 року Справа № 808/6709/15
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТ-ХІМ»

до Запорізької митниці ДФС

про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТ-ХІМ» (надалі позивач) до Запорізької митниці ДФС (надалі відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо зміни опису товару, зобовязання його надати консультацію з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань державної митної справи щодо критеріїв визначення розмірів (обємів) пакування для роздрібної та оптової торгівлі.

У судовому засіданні представник позивача заявив відвід головуючому судді з підстав неоднакового відношення до сторін. На думку представника позивача неоднакове відношення полягає у перевірці паспорту лише у представника позивача і допущення до суду представників відповідача за службовими посвідченнями. Письмово свою заяву представник позивача до суду не надав.

Представник відповідача проти заявленого відводу судді заперечував, з відсутності таких підстав у Кодексі адміністративного судочинства України.

У ч.1 ст.27 КАС України зазначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться: 1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.27 КАС України суддя відводиться також за наявності обставин, встановлених статтею 28 цього Кодексу.

У ч.1 ст.28 КАС України зазначено, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї ж справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередньої постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч.5 ст.28 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цій адміністративній справі.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.3 ст.27 КАС України).

Представником позивача не надано до суду доказів наявності підстав, викладених у ст.ст.27, 28 КАС України, передбачених для відводу судді.

Суд встановлює особи тих, хто прибув у судове засідання, а також перевіряє повноваження посадових і службових осіб, їхніх представників (ч.1 ст.127 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця.

Представником позивача подано для встановлення особи посвідчення, видане Українським акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, який не є стороною у справі.

Тому, відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у представника позивача витребувано для ознайомлення та зясування особи інший документ, який посвідчує особу.

У звязку з цим, представником позивача було надано для ознайомлення та зясування особи паспорт громадянина України.

У п.342.7 ст.342 Податкового кодексу України зазначено, що посадовим особам і працівникам контролюючих органів видається службове посвідчення, зразок якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Державної фіскальної служби України №207 від 23.10.2014 «Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби» затверджено зразки службових посвідчень працівників органів Державної фіскальної служби та «Інструкцією щодо порядку зберігання, видачі і знищення службових посвідчень працівників органів ДФС», затвердженою 23.10.2014 наказом Державної фіскальної служби України №207.

Згідно з 1.1 «Інструкції щодо порядку зберігання, видачі і знищення службових посвідчень працівників органів ДФС», затвердженої 23.10.2014 наказом Державної фіскальної служби України №207, службове посвідчення працівника органів фіскальної служби усіх рівнів (далі - посвідчення) є офіційним документом, який засвідчує особу працівника фіскальної служби, підтверджує її повноваження, передбачені законодавством України, та ідентифікує її власника.

Представниками відповідача подано для їх ідентифікації належні службові посвідчення, які посвідчують їх статус, наявність трудових відносин з відповідачем та займану посаду.

Отже, неоднакове відношення до сторін представником позивача документально не доведено.

Керуючись ст.ст.27, 28, 31, 160, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні відводу судді, заявленого представником позивача.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя О.О. Прасов