Справа № 2а-2902/10/0870
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року (11 год. 50 хв.)Справа № 2а-2902/10/0870 провадження № СН/808/31/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Максименко Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання Мєдніковій Р.О.,

та представників

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 131/2-1 від 16.06.2015

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 90/08-29-20/014 від 13.01.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Відкритого акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика», м. Запоріжжя

до відповідача: Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Запоріжжя

про: скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Завод «Запоріжавтоматика» (далі - позивач) звернулось із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя(далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.04.2010 № /0/7332.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що висновок акту перевірки про завищення підприємством валових витрат на суму 73468,00 гр. ґрунтується на тому, що засновники підприємств, з якими позивач мав господарські взаємовідносини, притягувалися до кримінальної відповідальності. Інших підстав для висновку про завищення валових витрат не було, не наведено жодного факту порушення законодавства позивачем. Вважає, що всі висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях. За твердженнями позивача, всі операції з придбання товарів у ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Налєстра», ТОВ «Енджелграфікс» були реальними, за ними фактично отриманий товар, сплачені кошти. Придбані у постачальників матеріали були використані позивачем у господарській діяльності, і актом перевірки це не заперечується, фактів використання їх поза межами господарської діяльності не встановлено. Витрати підтверджені документами, складеними належним чином видатковими накладними, платіжними документами. На підставі вищевикладеного, позивач просив позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вважав їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, надав письмові заперечення (а.с. 174-176, Том І), в яких, зокрема, зазначив про те, що прийняте податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим, оскільки в порушення вимог підпункту 5.2.1 пункту 5.2, абзацу 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», позивачем до складу валових витрат неправомірно віднесені витрати на загальну суму 73468,00 гр. в ході господарських операцій з ТОВ «Делі консалт», ТОВ «Налєстра», та ТОВ «Енжел- графікс», які виписували податкові накладні з порушенням вимог діючого законодавства, через що не можуть вважатися підтверджуючими первинними документами. Відносно засновників цих Товариств винесена постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2009 року у кримінальній справі № 1-528/2009, відповідно до якої встановлено, що громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, діючи з користі, маючи намір створення субєктів підприємницької діяльності без мети здійснення ними фактичної господарської діяльності, зареєстрували на своє імя ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Налеста», ТОВ «Енджелграфікс». Таким чином, у діях зазначених осіб вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України, а саме фіктивне підприємництво. Таким чином, оформлення ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика» договорів та первинних документів щодо поставки товару від ТОВ «Налестра», ТОВ «ЕнджелГрафікс», ТОВ «Делі Консалт», діяльність яких визнана незаконною, не могла бути спрямована на реальне настання правових наслідків. Вказує також на те, що первинні бухгалтерські документи, які складені між ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика» на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, є такими, що не відповідають сутності та не несуть доказовості, відносно змісту здійснених операцій та не можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2010 у даній справі, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2011, позов Відкритого акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика»до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя задоволено: скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відносно Відкритого акціонерного товариства «Запоріжавтоматика» № /0/7332 від 12.04.2010.

Не погодившись із вказаними рішеннями, Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою. Ухвалою від 25.03.2015 Вищим адміністративним судом України касаційна скарга Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя задоволена частково, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2011 скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції зазначив про те, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки всім наявним у матеріалах справи доказам у сукупності та взаємозвязку і не перевірили обставини справи щодо фактичного руху активів та змін у власному капіталі чи зобовязаннях позивача у звязку з господарською діяльністю з наведеними вище контрагентами; не перевірили дотримання позивачем принципу належної обачності при виборі контрагентів та наявності у розглядуваних операціях ділової мети. Вищий адміністративний суд вказав на те, що для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій позивача з контрагентами судам слід: зясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у розглядуваних операціях; підтвердити або спростувати добросовісність позивача; оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.

25.06.2015 супровідним листом від 29.04.2015 за № К/9991/64653/11, до Запорізького окружного адміністративного суду від Вищого адміністративного суду України надійшла на новий розгляд адміністративна справа № 2а-2902/10/0870. Справа в порядку ст. 151 КАС України передана судді Максименко Л.Я. та системою автоматичного розподілу справ їй присвоєно номер провадження СН/808/31/15.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2015 справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду.

У судовому засіданні 27.08.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях (вх. №29624 від 15.07.2015), наполягав на задоволенні позову та скасуванні податкового повідомлення-рішення.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов від 07.06.2010 вх. №13152 та письмових поясненнях від 26.08.2015 вх. №36082.

Крім того, згідно вимог ст.. 55 КАС України, суд здійснив процесуальне правонаступництво відповідача Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на Державну податкову інспекцію в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача підтримав заперечення з підстав викладених вище, просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 27.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що Відкрите акціонерне товариство «Завод «Запоріжавтоматика» зареєстровано 20.01.1995 розпорядженням Запорізької міської Ради народних депутатів № 107, за адресою: 69057, місто Запоріжжя, Орджонікідзевський район, вулиця Адмірала Нахімова, будинок №3, - про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №022612. Товариство взято на податковий облік в ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя 23.01.1995 за №03-160.

На підставі службового посвідчення серія УЗП №053433, виданого 02.02.2009 ДПІ в Орджонікідзевському м. Запоріжжя головному державному податковому ревізору інспектору І рангу відділу перевірок платників податків ОСОБА_8, згідно із пунктом 1 статті 11 Закону України від 04 грудня 1990 року №509-XII«Про державну податкову службу в Україні» зі змінами і доповненнями та відповідно до наказу ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 23.03.2010 №222 проведена документальна невиїзна перевірка Відкритого акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика» з питань дотримання Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та Закону України «Про податок на додану вартість» при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Делі Консалт» (код за ), ТОВ «Налестра» (код за ), ТОВ «Енджелграфікс» (код за ) за період з 01.01.2007 по 31.03.2009.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом складено Акт перевірки № 42/23-509/00187292 від 26.03.2010.

Відповідно до зазначеного акту перевіркою встановлено порушення Відкритим акціонерним товариством «Завод «Запоріжавтоматика» (далі ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика») вимог підпункту 5.2.1 пункту 5.2, абзацу 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 №283/97ВР, зі змінами та доповненнями (далі Закон України № 283/97-ВР), внаслідок чого, ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика» занижено податок на прибуток, що підлягав сплаті до бюджету за перевіряємий період на загальну суму 18 367 грн.

На думку податкового органу, позивачем безпідставно завищено суму валових витрат по операціям з придбання товарів у ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Налестра», та ТОВ «ЕнджелГрафікс». Позиція ДПІ ґрунтується на тому, що угоди, які укладені між позивачем та контрагентами ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Налестра», та ТОВ «ЕнджелГрафікс» є нікчемними, оскільки засновників зазначених товариств притягнуто до кримінальної відповідальності за фіктивне підприємництво.

За результатами проведеної перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2010 року за № /0/7332 (а. с. 8, Том І), яким позивачу визначено суму податкового зобовязання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем податок на прибуток в розмірі 27 550,50 грн., в тому числі 18 367,00 грн. за основним платежем та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 9 183,50 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення від 12.04.2010 №/0/7332, отримано уповноваженим представником ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика» 15.04.2010.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 12.04.2010 №/0/7332 ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика» звернулось до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з пунктом 3.1 статті 3 Закону України № 334/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), обєктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України № 283/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України № 283/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Абзацом 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України№ 283/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Отже, умовами реалізації права платника на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є, зокрема, фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з наміром одержати економічний ефект від їх використання у господарській діяльності та підтвердженість цих витрат необхідними документами, оформленими з дотриманням вимог чинного законодавства.

Податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись ті чи інші господарські операцій. Однак, критерієм зменшення бази оподаткування податку на прибуток є можливість на підставі наявних документів зробити беззаперечний висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання доходу.

Так, судом встановлено, що у перевіряємому періоді, а саме 2 квартал 2007 року по 3 квартал 2008 року ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика» були придбані у ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Налестра» та ТОВ «ЕнджелГрафікс» товари промислового призначення (папір обгортковий, рідке скло, солідол, кварцеві трубки, припой, аноди цинкові, коло).

На поставку товару сторонами були складені видаткові накладні №67від 16.05.2008, №220611 від 22.06.2007, №33 від 26.04.2007, №19 від 06.04.2007, №50923 від 05.09.2008, №1707-01 від 17.07.2007, №211-011 від 05.11.2007, №111-01 від 05.11.2007, №211-02 від 05.11.2007, №1712-01 від 17.12.2007, №0808-01 від 08.08.2008, №909-02 від 12.09.2008, №209-02 від 05.09.2008, №1308-02 від 14.09.2008, №108-02 від 08.08.2008, 2907-02 від 30.07.2008, №206-04 від 05.06.2008, №2304-01 від 15.05.2008, №904-01 від 22.04.2008, №204-02 від 04.04.2008, №403-03 від 04.03.2008, №0402-01 від 04.02.2008, №702-02 від 07.02.2008, №1001-01 від 10.01.2008, №10802 від 04.08.2008 всього на загальну суму 88109,78 грн., у тому числі ПДВ 14683, 97 грн.

За наслідками поставки товару позивачу видавались податкові накладні №10802 від 01.08.2008, №50923 від 04.09.2007, №220611 від 21.06.2007, №67 від 15.04.2007, №19 від 05.04.2007, №33 від 24.04.2007, №1001-01 від 10.01.2008, №702-02 від 07.02.2008, №0402-01 від 04.02.2008, №403-03 від 04.03.2008, №204-02 від 04.04.2008, №904-01 від 21.04.2008, №2304-01 від 14.05.2008, №206-04 від 04.06.2008, №2907-02 від 29.07.2008, №108-02 від 06.08.2008, №1308-02 від 13.08.2008, №209-02 від 04.09.2008, №909-02 від 11.09.2008, №1707-01 від 17.07.2007, №0808-01 від 08.08.2007, №1712-01 від 17.12.2007, №211-01 від 05.11.2007, №211-02 від 05.11.2007, №111-01 від 01.11.2007.

Оплата за придбаний товар проведена позивачем на підставі рахунків фактур №62 від 14.05.2007, №93 від 21.06.2007, №32 від 24.04.2007, №423 від 04.09.2007, №1607-01 від 16.07.2007, №111-01 від 01.11.2007, №211-02 від 02.11.2007, №0108-01 від 01.08.2008, №909-02 від 09.08.2008, 209-02 від 02.09.2008, №1308-02 від 13.08.2008, №108-02 від 01.08.2008, №2907-02 від 29.07.2008, №2304-01 від 23.04.2008, №904-01 від 09.04.2008, №204-02 від 02.04.2008, №10802 від 01.08.2008 шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунки ТОВ «ЕнджелГрафікс», ТОВ «Делі Консалт» та ТОВ «Налестра», заборгованість відсутня, що підтверджується долученими до справи банківськими виписками (а.с. 109-133, Том І).

Розрахунки відображені у регістрах бухгалтерського обліку позивача по рахункам 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками», 371 «розрахунки по наданим авансам», про що зазначено в акті перевірки.

Придбані ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика» товари промислового призначення (папір обгортковий, рідке скло, солідол, кварцеві трубки, припой, аноди цинкові, коло) у подальшому були використані у господарській діяльності підприємства, що підтверджується лімітно-заборними картами (а.с. 134-170).

Пунктом 2 статті 3 Закону України № 996-ІV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон України № 996-XІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 996-XІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону України № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до частини другої статті 9 вказаного Закону та підпункту 2.4 пункту 2 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України №996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як зазначалося вище, придбані ТМЦ були своєчасно та в повному обсязі оприбутковані ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика», на підставі видаткової накладної із занесенням відповідних операцій в бухгалтерський облік, оплачені і в подальшому використані у господарській діяльності підприємства, що в свою чергу призвело до змін в активах підприємства та його зобовязаннях і реально спричинило зміни майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди субєктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Надані позивачем в сукупності документи, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання товару у контрагентів та використання у власній господарській діяльності.

Натомість, в акті перевірки податковий орган з посиланням на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2009 року у справі № 1-528/2009приходить до висновку, що первинні документи, видані ТОВ «Налестра» (код за ), підписані ОСОБА_4; первинні документи, видані ТОВ «ЕнджелГрафікс» (код за ), підписані ОСОБА_9; первинні документи, видані ТОВ «Делі Консалт» (код за ) до листопада 2007 року підписані ОСОБА_10, з листопада 2007 року ОСОБА_11 не є підтверджуючими документами, на підставі яких ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика» сформовано валові витрати з період з 01.01.2007 по 31.03.2009. Так, відповідач зазначає, що відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, при розгляді матеріалів кримінальної справи № 1-528/2009, було визнано що ОСОБА_4 та ОСОБА_11, з метою прикриття злочинної діяльності, було складено та видано завідомо неправдиві документи, а відповідно до свідчень ОСОБА_10 первинні документи ТОВ «Делі Консалт» ним не складалися та не підписувалися.

Надаючи оцінку постанові Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя як доказу у справі, суд виходить з наступного.

Статтею 72 КАС України встановлені підстави для звільнення від доказування. Зокрема, ч. 4 вказаної норми передбачено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили,є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, для адміністративного суду преюдиціальне значення має лише вирок суду у кримінальній справі. Інші судові рішення, прийняті в порядку встановленому КПК України, для адміністративного суду є доказами, які підлягають оцінці в порядку ст. 86 КАС України, а саме виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. А також те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Так, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2009 року провадження по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 28,ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 28, ст. 366 КК України припинено, застосовано у відношенні ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_5 п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» та звільнено їх від кримінальної відповідальності.

Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя встановлено, що «ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_5…у період з 07.11.2006 по 19.11.2008 заснували фіктивні підприємства ТОВ «ЕнджелГрафікс», ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Преста Гранд», ТОВ «Налестра», провели за допомогою вказаних підприємств, використовуючи також незаконну діяльність підприємств-контрагентів, операції по конвертації грошових коштів з безготівкової форми в готівку, ухилились від сплати податків, внаслідок чого до Державного бюджету, згідно з висновком судово-економічної експертизи, не надійшло податку на додану вартість на загальну суму 9 589 512,29 грн., що в 1000 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є великою матеріальною шкодою, заподіяною державі. Вони ж, діючі у складі організованої злочинної групи за той самий проміжок часу внесли завідомо неправдиві відомості в офіційні документи підприємств ТОВ «ЕнджелГрафікс», ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Преста Гранд», ТОВ «Налестра», до первичної бухгалтерської документації, в податкову та звітну документацію, внаслідок чого до бюджету не надійшло податку на додану вартість на загальну суму 9 589 512,29 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є важкими наслідками для інтересів держави...».

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 25.03.2015, судом було надіслано запит до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з проханням направити матеріали кримінальної справи поштою, або вирішити питання щодо можливості отримання їх нарочно через канцелярію суду.

18.08.2015 за вих. 5408/15, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя направлені на адресу Запорізького окружного адміністративного суду матеріали кримінальної справи № 1-528/2009 за обвинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_5 у 7-х томах.

Дослідивши матеріали кримінальної справи № 1-528/2009, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2009 у кримінальній справі № 1-528/2009, так само як і самі матеріали справи, не містять доказів здійснення незаконних операцій фіктивних фірм саме з позивачем.

Зокрема, в обвинувальному висновку зазначено, що «…в період з 07.11.2006 по 19.11.2008 ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_7 діяли спільно та погоджено у складі організовано злочинної групи, проведи операції з конвертації грошових коштів із безготівкової форми в готівкову, а саме: по підприємству ТОВ «ЕнджелГрафікс» …(перелік покупців та дати оформлення документації)… ТОВ «Делі Консалт»… …(перелік покупців та дати оформлення документації), ТОВ «Преста Гранд».. …(перелік покупців та дати оформлення документації), ТОВ «Налестра»»… …(перелік покупців та дати оформлення документації).

Тобто, в обвинувальному висновку перелічені конкретні покупці та конкретні господарські операції по яким слідчі органи встановили факти конвертації грошових коштів.

Суд наголошує на тому, що серед перелічених контрагентів фіктивних фірм позивач відсутній, як і відсутні конкретні господарські операції, що розглядаються у вказаній справі.

Крім того, суд виходить із положень ч. 1 ст. 72 КАС України відповідно до якої, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.12.2010 у справі № 2а-7264/10/0870 за позовом ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика» до ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про скасування податкового повідомлення-рішення, яка ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2011 та Вищого адміністративного суду України від 04.06.2015 залишена без змін, встановлено реальність відображених у податковому обліку господарських операцій позивача із контрагентами ТОВ «ЕнджелГрафікс», ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Преста Гранд», ТОВ «Налестра» за цей самий період і за тими самими господарськими операціями (нарахування ПДВ).

Зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.06.2015 у справі № 2а-7264/10/0870 зазначено про те, що сама собою фіктивність контрагента платника податків, неналежність підписів на складених від імені такого контрагента первинних документах, а так само порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни не можуть бути безумовним свідченням недостовірності даних податкового обліку платника податків, який ці дані задекларував, за умови реальності господарських операцій, а податковий орган у свою чергу не надав жодних доказів на підтвердження того, що платник податку (позивач у справі) діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення операцій між позивачем та його контрагентами було одержання податкової вигоди, у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для висновку про законність оскарженого податкового повідомлення - рішення.

Однією з підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 72 КАС України є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили. Вироку суду щодо визнання вини позивача постановлено не було.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт фіктивності бухгалтерської та податкової документації при здійсненні господарської діяльності позивача з товариствами-контрагентами, а також факт фіктивності самої такої господарської діяльності, відповідачем субєктом владних повноважень, суду надано не було.

Посилання податкового органу на порушення вимог ЦК України є помилковим з урахуванням наступного.

Частинами 1 та 5 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свободлюдини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснив, що нікчемними правочинами, які порушують публічний порядок, визначені ст. 228 ЦК України, є: правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Провочини, які посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема є: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режими вилучення з обігу або обмеження в обігу об'єктів цивільного права тощо.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Тобто, факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.

Інший підхід потенційно надасть можливість посадовим особам державних органів на власний розсуд оголошувати будь-який правочин недійсним (нікчемним) без звернення до суду, що не є правильним виходячи з загальних засад судочинства, правопорядку демократичної, правової держави.

Податковим органом не надано суду та не наведено в акті перевірки судового рішення (вироку суду), яким би було встановлено наявність умислу та провина посадових осіб як позивача так і його контрагента на порушення публічного порядку. Посилання на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в даному випадку є безпідставним, оскільки останнім встановлена вина у скоєнні фіктивного підприємництва посадових осіб ТОВ «ЕнджелГрафікс», ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Налестра» з конкретним переліком контрагентів, в якому позивач відсутній.

В даному випадку, податковим органом не доведено належними та допустимими доказами того, що правочини між ВАТ «Завод «Запоріжавтоматика» та ТОВ «ЕнджелГрафікс», ТОВ «Делі Консалт», ТОВ «Налестра» не мали реального (товарного) характеру, хоча обовязок доказування, згідно ст. 71 КАС України, покладається саме на субєкта владних повноважень.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновок податкового органу, викладений в акті перевірки від 26.03.2010 №42/23-509/00187292, про порушення Відкритим акціонерним товариством «Завод «Запоріжавтоматика» вимог підпункту 5.2.1 пункту 5.2, абзацу 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 №283/97ВР, зі змінами та доповненнями, є помилковим та спростовується дослідженими під час розгляду справи доказами.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а тому податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 12.04.2010 № /0/7332 слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика» до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 12.04.2010 № /0/7332 про визначення Відкритому акціонерному товариству «Завод «Запоріжавтоматика» суми податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 27 550,50 грн., в т.ч. 18 367,00 грн. за основним платежем та 9 183,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Присудити з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика» 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко