Справа № 826/13889/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 жовтня 2015 року № 826/13889/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Аблова Є.В., судді Погрібніченка І.М., судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Південенерго» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу, мотивуючи позовні вимоги тим, що станом на момент перевірки встановлено заборону щодо проведення будь-яких перевірок Державною архітектурно-будівельної інспекції України, а відтак оскаржуваний наказ суперечить нормам Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", оскільки у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України.

У позовній заяві позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.05.2015 р. №422.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи клопотання представника позивача та неявку представника відповідача в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір по суті, суд дійшов висновків про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2015 року TOB "Південенерго" отримало направлення на здійснення позапланової перевірки від 26.05.2015 №256, що проводитиметься з 02 по 08 червня 2015 року головним державним інспектором управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області.

При цьому, у зазначеному направленні вказано, що перевірка буде проводитись відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №422 від 21.05.2015 р.

З наявної в матеріалах справи копії наказу №422 від 21.05.2015 р. вбачається, що прийнятий він відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 р. №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами», на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області Чегринцевої І.М. про призначення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 03.02.2015 р.

Позивач, вважаючи зазначений наказ протиправним та таким, що порушує його права та законні інтереси, звернувся до суду за їх захистом з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно із ст. 41 цього Закону, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", позивач є суб'єктом містобудування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок), п.1 якого передбачено, що він визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку № 553 встановлено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень. Посадові особи інспекцій мають службові посвідчення встановленого зразка, форма якого затверджується Мінрегіоном, а також особистий штамп із зазначенням номера і найменування інспекції, яку вони представляють. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

При цьому суд зазначає, що на відповідача розповсюджується дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ч.1, 2 ст. 7 цього Закону, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Відповідно до ч.2 Постанови КМУ від 13.08.2014 року №408 про "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок держаними інспекціями та іншими контролюючими органами", надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

В даному випадку питання стосується відсутності дозволу КМ України.

Винесення наказу №422 від 21.05.2015 року здійснено на підставі ч.1 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"; Постанови КМУ від 13.08.2014 року №408 про "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок держаними інспекціями та іншими контролюючими органами" та постанови слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 08.04.2015 року.

Судом встановлено, що підставою для проведення перевірки Управлінням ДАБІ у Херсонській області і видачі направлення на здійснення позапланової перевірки №256 від 26.05.2015 року був наказ ДАБІ від 422 від 21.05.2015 року та постанова слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 08.04.2015 року.

При цьому, відповідач правомірно керувався постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року №294 "Про положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України"; постановою кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю".

З огляду на таке, суд вважає помилковим посилання позивача на порушення відповідачем Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" стосовно неотримання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки.

Також суд приходить до висновку, про безпідставність вимог стосовно питань щодо яких здійснюється перевірка, оскільки їх перелік відображено в постанові слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 08.04.2015 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки оскаржуваний наказ відповідачем прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Погрібніченко І.М.

Суддя Шулежко В.П.