Справа № 808/8472/15
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОДАННЯ БЕЗ РУХУ

27 жовтня 2015 року Справа № 808/8472/15 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши у м. Запоріжжі матеріали подання

Приморської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Публічного акціонерного товариства «Запорізький втормет»

про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2015 року об 17 год. 00 хв. до Запорізького окружного адміністративного суду надійшло подання Приморської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області Головного управління ДФС у Запорізькій області до Публічного акціонерного товариства «Запорізький втормет», в якому заявник просить стягнути з останнього податковий борг у розмірі 51 909,74 грн.

Відповідно до частини другої статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу звязку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу звязку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, передбачені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення з поданням, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи субєкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Водночас у частині, що не врегульована статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги до подання визначаються загальними нормами, зокрема статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачає, що суддя, вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вимоги до позовної заяви, а саме, у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) у разі необхідності клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Як вбачається з подання та доданих до нього документів, останнє оформлене з порушенням приписів статей 106 та 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, суд звертає увагу заявника, що провадження у справах, порушених за поданнями податкових органів, є окремим видом судового провадження, що має особливості, дотриманням яких вимагається приписами ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У пункті 95.2 статті 95 Кодексу зазначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги (ОСОБА_1 адміністративного суду України №571/11/13-11 від 22.04.2011).

Зі змісту подання вбачається, що податкова вимога від 26.08.2015 №205-25 надіслана відповідачу 27.08.2015.

Враховуючи вищевикладене, перебіг 60-денного строку, встановленого п. 95.2 ст. 95 ПК України, розпочався з 00 год. 00 хв. 28.08.2015. Відтак, перебіг цього строку ще не закінчився, оскільки він припадає на 24 год. 00 хв. 26.10.2015. З огляду на це, 26.10.2015 у заявника ще не виникло підстав для звернення з поданням до суду.

Частиною 3 статті 183-3 КАС України передбачено, що подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Виходячи із зазначених норм законодавства, контролюючий орган має право звернутися до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом з платника податків протягом двадцяти чотирьох годин після спливу 60 календарних днів з моменту надсилання податкової вимоги такому платнику податків, при цьому додавши до подання такі докази: документальне підтвердження дати направлення (вручення) податкової вимоги платнику податків; доказ того, що орган державної податкової служби надіслав відповідачу копії подання та доданих до нього документів.

Також контролюючим органом повинно бути надано суду документальне підтвердження: дати виникнення податкового боргу (для встановлення обставин строків звернення до суду); розміру податкового боргу (для чого потрібно надати відповідні розрахунки із зазначенням періодів, за які виник борг, та підстав виникнення податкового боргу податкові декларації, податкові повідомлення-рішення тощо).

При цьому у разі якщо сума податкового боргу, зазначеного у поданні про стягнення коштів за податковим боргом, більша, ніж сума податкового боргу, зазначеного у податковій вимозі, яка була надіслана платнику податків, контролюючий повинен надати суду документальне підтвердження того, що податковий борг збільшився після надсилання (вручення) платнику податків податкової вимоги.

Так, суд звертає увагу позивача на те, що моментом виникнення обставин, які зумовили звернення до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом у порядку статті 183-3 КАС України, у разі збільшення суми податкового боргу після надсилання (вручення) податкової вимоги, є момент збільшення суми податкового боргу, але за умови, що таку податкову вимогу було надіслано платнику податків не менше ніж за 60 календарних днів з дня утворення первинної суми податкового боргу.

Моментом збільшення суми податкового боргу є день, що настає за останнім днем строку, протягом якого підлягає сплаті сума податкового зобовязання платника податку. Строк сплати податкового зобовязання визначається статтею 57 Кодексу.

Передбачений частиною третьою статті 183-3 КАС України строк у двадцять чотири години, протягом яких контролюючий орган у разі збільшення податкового боргу після надсилання податкової вимоги має право звернутися з відповідним поданням, слід обчислювати з нуля годин дня, що настає за останнім днем сплати суми податкового зобовязання, визначеного за правилами статті 57 Кодексу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 106 КАС України до позовної заяви, зокрема, додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції чинній на момент звернення податкового органу до суду) (далі Закон України № 3674-VI), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (частина перша статті 2 Закону України № 3674-VI).

Частиною першою статті 3 Закону України № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 5 Закону України № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; 2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; 3) позивачі - у справах про стягнення аліментів; 4) позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, повязаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні ; 5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, повязаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги; 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб; 8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; 9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; 10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; 11) виборці - у справах про уточнення списку виборців; 12) військовослужбовці, військовозобовязані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, повязаних з виконанням військового обовязку, а також під час виконання службових обовязків; 13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав; 14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту; 15) фізичні особи (крім субєктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобовязань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Суд звертає увагу заявника на те, що перелік статті 5 Закону України № 3674-VI є вичерпним, а відтак з огляду на вище викладене податковий орган не звільняється від сплати судового збору за подання про стягнення коштів за податковим боргом з Публічного акціонерного товариства «Запорізький втормет», оскільки подання є формою звернення Державної фіскальної служби України визначене процесуальним законодавством, а саме Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 4 Закону України № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України № 3674-VI встановлено, що за подання адміністративного позову майнового характеру субєкт владних повноважень сплачує 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та за позов не майнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати

Згідно зі статтею 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі на 1 січня 2015 року становить 1 218 грн.

Так, судом встановлено, що заявник не додав до подання доказів про сплату судового збору у розмірі 1 218,00 грн., чим порушено вимоги частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, з урахуванням викладеного заявнику необхідно надати докази сплати судового збору за звернення з поданням до суду про стягнення коштів за податковим боргом.

Такі обставини вказують на невідповідність подання вимогам процесуального законодавства, а тому згідно з частиною першою статті 108 КАС України, воно підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до частини четвертої статті 183-3 КАС України, у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Недоліки подання можуть бути усунені шляхом надання заявником безпосередньо до канцелярії суду: нормативного обґрунтування передчасного внесення подання з урахуванням викладених в ухвалі недоліків, доказів надіслання копії уточненого подання та доданих до нього документів особі, до якої застосовуються заходи зі стягнення коштів за податковим боргом; доказів сплати судового збору за поданням у розмірі 1 218,00 грн.

Звернути увагу заявника, що на обчислення строків, установлених ст. 183-3 КАС України не поширюються правила статті 103 цього Кодексу (ч. 11. ст. 183-3 КАС України).

Керуючись ст. ст. 106, 108, 183-3, 160, 165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Приморської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви в порядку та у спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухали до 16 год. 00 хв. 27 жовтня 2015 року .

Приморській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області необхідно у строк, встановлений судом для усунення недоліків подання, надати суду нормативне обґрунтування передчасного внесення подання з урахуванням викладених в ухвалі недоліків, доказів надіслання копії уточненого подання та доданих до нього документів особі, до якої застосовуються заходи зі стягнення коштів за податковим боргом; докази сплати судового збору за поданням у розмірі 1 218,00 грн. шляхом подання безпосередньо до канцелярії суду оригіналу квитанції.

Розяснити заявнику, що згідно з частиною четвертою статті 183-3 КАС України, невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Горобцова