Справа № 2а/0470/1743/12
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2012-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/1743/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2012 року Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулося з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та просить зобовязати відповідача включити до актів щомісячної звірки витрати на виплату і доставку допомоги на поховання, виплачені сімям померлих, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання або особам, які здійснили поховання в частині, що підлягає відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за період з вересня 2011 по листопад 2011 включно в розмірі 1540 грн. 07 коп.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що Управління Пенсійного фонду України проводить виплати допомоги на поховання сімї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які, відповідно до Порядку відшкодування фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України Пенсійному фонду витрат, затвердженого 04.03.2003 р. № 5-4/4, підлягають відшкодуванню шляхом включення цих витрат до актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих. Згідно вказаного Порядку позивачем за період з вересня 2011 р. по листопад 2011 р. включно складалися довідки про суми допомоги на поховання, виплачені сімям померлим, які отримували пенсію по інвалідності та включалися до актів щомісячної звірки у загальній сумі 1540, 07 грн., однак відповідач, на думку позивача, безпідставно зазначені витрати не включив до актів щомісячної звірки.

Позивач в судове засідання не зявився, однак 20.03.2012р. надав до канцелярії суду клопотання про розгляд зазначеної справи за відсутності представника позивача, при цьому, в зазначеному клопотанні просить позов задовольнити.(а.с. 24).

Відповідач в судове засідання не зявився, однак 27.03.12 р. надав до канцелярії суду клопотання про розгляд зазначеної справи за відсутності представника відповідача. У наданих запереченнях від 10.02.12 р. відповідач проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що відповідно до ст. 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» фонд зобовязаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва та професійних захворювань та пенсії по втраті годувальника з цих причин, при настанні страхового випадку. Статтею 34 п. 8, п. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. Також відповідач зазначив про те що в матеріалах справи відсутні ОСОБА_2 МСЕК про встановлення причинного звязку (встановлення, що смерть наступила по причині виробничої травми або професійного захворювання п. 8,9 ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності») за період з вересня 2011 р. по листопад 2011 р. та не встановлено коло цих осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, заявлені позивачем та відповідачем клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників, надання відповідачем заперечень на позов з яких вбачається позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог позивачем, строки розгляду і вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне клопотання сторін задовольнити та вирішити спір за відсутності сторін, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто розглянути справу за клопотанням сторін у письмовому провадженні.

Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у жовтні 2011р. була здійснена виплата допомоги на поховання сімї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, що отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у загальній сумі 1540, 07 грн., що підтверджується довідкою про суму допомоги на поховання від 18.11.2011 р. померлого пенсіонера ОСОБА_3, яка була виплачена ОСОБА_4 (а.с. 9).

В подальшому, зазначена сума Управлінням Пенсійного фонду України була включена до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання за жовтень 2011 р., однак, відповідачем не була прийнята до заліку та не відшкодована позивачеві.

Згідно наданої довідки-розрахунку суми позову сума допомоги на поховання у жовтні 2011 р. становить 1528 грн., а сума доставки допомоги на поховання 212, 07 грн.(а.с. 10).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У розумінні статті 1 цього Закону пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сімї у випадках, визначених цим Законом. Пенсійна виплата являє собою грошову виплату в системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати.

Частиною 2 ст. 46 Конституції України та ч. 2 статті 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює загальнообовязкове державне соціальне страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, є Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яким передбачено, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообовязкового державного соціального страхування за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоровя громадян у процесі їх трудової діяльності.

Відповідно до статті 21 цього Закону на Фонд соціального страхування від нещасних випадків покладено обовязок по своєчасному та у повному обсязі відшкодуванню шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження його здоровя або в разі смерті шляхом, зокрема, організації поховання померлого, відшкодування вартості повязаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Зазначені страхові виплати проводяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду (частина 1 статті 25 цього ж Закону).

Статтею 25 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»передбачено, що всі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду.

До страхових виплат відповідно до п. 2 ст. 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відносяться відшкодування вартості допомоги на поховання сімї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 9 Постанови Правління пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4 «Про затвердження Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» визначено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сімї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Вказаний Порядок № 5-4/4 визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних із виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер із цих причин, що призначені особам, застрахованим згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону),у тому числі добровільно застрахованим та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, повязаних із виконанням ними трудових обовязків.

Згідно з п.6 вказаного Порядку, Головні управління Пенсійного фонду та Управління виконавчої дирекції Фонду на підставі акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності та пенсій у звязку із втратою годувальника, та до 20 числа місяця наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків, на підставі довідки Головних управлінь Пенсійного фонду та Управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на централізованому рівні, до 25 числа місяця наступного за звітним, перераховують відповідні кошти Пенсійному фонду (п.7 цього Порядку).

Таким чином, з наведених положень вбачається, що сторони відповідно до вимог зазначеного вище Порядку позбавлені права на проведення розрахунків на своєму рівні.

Крім того, згаданий вище Порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли між сторонами, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків та включення в них витрат розраховано на відсутність спору.

При цьому, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми суд приходить до висновку, що ні Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», ні Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України та Правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4 не передбачений такий захист прав позивача, як зобовязання відповідача включити до актів звірки витрати Пенсійного фонду України щодо виплати пенсій по інвалідності пенсіонерам внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а вказаним Порядком встановлені порядок та правила підписання актів звірки розрахунків за наявності відсутності спору щодо сум виплат, а витрати, понесені Пенсійним фондом України у звязку з виплатою пенсій, передбачених ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

У випадку відсутності згоди відповідача на підписання актів щомісячних звірок витрат, в тому числі відсутності згоди відповідача включити зазначені витрати в щомісячні акти звірок за особовими справами пенсіонерів, вказані спори мають вирішуватися у судовому порядку шляхом подання позовів про стягнення спірних сум, а не шляхом предявлення вимог про зобовязання відповідача включити до актів звірки витрати позивача на виплату і доставку пенсій вищевказаним категоріям пенсіонерів.

Отже, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав Управління Пенсійного фонду України щодо відшкодування понесених витрат.

Відповідної правової позиції дотримується і Верховний Суд України у своїх постановах від 15.04.2008р., 30.09.2008р., 23.03.2010р., а також Вищий адміністративний суд України у своїх ухвалах від 08.07.2010р. № К-10954/08, від 25.11.2010р. № К-28637/09, від 07.10.2010р. № К-14229/09, від 02.12.2010р. № К-27554/10, від 18.01.2011р. № К-22756/10.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про зобовязання відповідача включити до актів щомісячної звірки витрати на виплату та доставку допомоги на поховання, виплачені сімям померлих, які отримували пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які здійснили поховання є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 41,71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 03.04.2012р.

Суддя ОСОБА_1