Справа № 808/8614/13-а
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2015 року справа № 808/8614/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Юхименка О.В. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовіщенка" про перегляд за нововиявленими обставинами

постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі № 808/8614/13-а за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовіщенка" до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправними дій та скасування припису, -

встановив:

У листопаді 2013 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Благовіщенка" (далі - Позивач) звернулось до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (далі - Відповідач), у якому просило (том 1 а.с.3-6):

визнати неправомірними дії Відповідача під час проведення позапланової виїзної перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження із відходами та небезпечними речовинами Позивачем;

скасувати припис № 158/07 ПЗ від 17.09.2013 р.;

заборонити Відповідачу використання будь-яким чином акта проведення позапланової виїзної перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження із відходами та небезпечними речовинами Позивачем, проведеної на підставі направлення на перевірку № 695 від 10.09.2013 р. та наказу № 686 від 10.09.20132 р., а також припису № 158/07 ПЗ від 17.09.2013 р.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року адміністративний позов задоволено частково. (том 1 а.с.69-72)

Визнано неправомірними дії Державної екологічної інспекції в Запорізькій області під час проведення позапланової виїзної перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Благовіщенка".

Визнано протиправним та скасовано припис Державної екологічної інспекції в Запорізькій області № 158/04 ПЗ від 17.09.2013 р.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Запорізькій області задоволено. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року скасовано в частині задоволених позовних вимог та у задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовіщенка" в цій частині, - відмовлено. В решті постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що чинне законодавство передбачає обов'язок суб'єкта господарювання отримання як дозволу на спеціальне водокористування (для використання видобутих підземних вод), так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр (для видобування підземних вод), у зв'язку з чим доводи Позивача про відсутність обов'язку отримання спеціального дозволу на користування надрами з огляду на наявність дозволу на спеціальне водокористування є безпідставними. При цьому Позивачем здійснювався забір води у розмірі, що перевищував 300 кубічних метрів на добу, у зв'язку з чим до нього не можуть бути застосовані приписи ст.. 23 Кодексу України про надра. Крім того, однією з умов звільнення від отримання дозволу на користування надрами є видобування води для господарсько-побутових потреб, які відносяться до потреб населення, в той час як Позивачем артезіанські свердловини використовуються з метою крапельного зрошування овочів, тобто, для виробничих потреб. (том 1 а.с.180-183)

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 13 серпня 2015 року у справі № К/800/24208/15 касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовіщенка" відхилено, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року залишено без змін.

Рішення суду мотивоване тим, що видобуток підземних вод без отримання спеціального дозволу на користування надрами в межах ліміту до 300 кубічних метрів на добу мають право лише ті суб'єкти господарювання, які здійснюють такий видобуток для власних господарсько-побутових потреб, в той час як Позивач використовує видобуту воду для крапельного зрошування овочів, до того ж і з перевищенням встановленого законом ліміту. (том 1 а.с.210-212)

23.06.2015 року Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Благовіщенка" було подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі № 808/8614/13-а, в якій просили скасувати вказану постанову та винести нову ухвалу, якою відмовити Відповідачу у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року.

Вказана заява мотивована тим, що вироком Кам'янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області від 22.10.2014 року, який набрав законної сили 24.11.2014 року, було визнано ОСОБА_1, який працював на посаді інженера-енергетика СТОВ «Благовіщенка» винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 (підроблення документів), ч. 1 ст. 377 (службова недбалість) КК України. Зазначають, що службове підроблення полягало в тому, що зазначена особа в період з грудня 2011 року по грудень 2013 року під час складання та надання звітів по використанню води підприємством з артезіанських свердловин, згідно лімітів, затверджених Управлінням водних ресурсів, вносив неправдиві відомості до звітів., в той час як Позивач фактично не використовував артезіанські свердловини. Зазначають, що Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд при винесенні постанови, що є предметом перегляду, здійснював посилання, зокрема і на звіти, сформовані ОСОБА_1 за ІІ квартал 2014 року, ІІІ та ІV квартали 20132 року, та у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про перевищення їх підприємством забору води понад 300 кубічних метрів на добу. (том 2 а.с.2-7)

Заперечень на подану Позивачем заяву до суду не надходило.

Від заявника - СТОВ «Благовіщенка», надійшло клопотання про зупинення провадження по справі, у зв'язку з участю їх представника в іншому судовому засіданні та перебуванням директора підприємства у щорічній відпустці.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на неподання Позивачем доказів перебування директора підприємства у щорічній відпустці та відсутності можливості направлення СТОВ «Благовіщенка» до суду апеляційної інстанції іншого представника. При цьому безпідставними є і посилання представника Позивача Острик С.Ю. на приписи ст.. 156 КАС України, оскільки доказів направлення його Позивачем у відрядження також до суду надано не було. (том 2 а.с.25)

Таким чином, оскільки сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, доказів щодо поважності причин для відкладення розгляду справи до суду не надано, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість вимог заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заява СТОВ «Благовіщенка» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі № 808/8614/13-а не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справ підтверджено, що посадовими особами Державної екологічної інспекції у Запорізькій області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами СТОВ "Благовіщенка", за результатами якої складено акт від 11.09.2013 р. (том 1 а.с.9-14).

Відповідно до висновків акту в ході перевірки СТОВ "Благовіщенка" встановлено порушення ст.ст. 16, 19, 21, 23 Кодексу України "Про надра", а саме - відсутність спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).

На підставі висновків акту перевірки, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області було видано припис №158/07 ПЗ від 17.09.2013, яким зобов'язано СТОВ "Благовіщенка" отримати спеціальний дозвіл на користування надрами на свердловини №42/1н, №01-ВП до 10.11.2013 року. (том 1 а.с.16)

Щодо фактичних обставин справи у сторін заперечень не виникало.

Розглядаючи по суті заяву СТОВ "Благовіщенка" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року, колегія суддів встановила наступне.

Статтею 245 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:1)істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2)встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3)встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4)скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5)встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Так, заявник вважає нововиявленою обставиною наявність вироку Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.10.2014 року, яким інженера-енергетика СТОВ "Благовіщенка" ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні службового підроблення, зокрема звітів по використанню води підприємством з артезіанських свердловин, які, за твердженням Позивача, інформація в яких по перевищенню ліміту в 300 кубічних метрів на добу по видобутку води і стала підставою для прийняття судом апеляційної інстанції постанови про відмову у задоволенні їх позовних вимог про скасування припису. (том 2 а.с.2-7)

Дійсно, вироком Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.10.2014 року встановлено факт внесення засудженим ОСОБА_1 неправдивих відомостей до звітів по використанню води СТОВ «Благовіщенка». (том 2 а.с.10-11)

Разом з тим, факт перевищення ліміту у 300 кубічних метрів на добу по видобуванню води не був єдиною та безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог СТОВ «Благовіщенка».

Відповідно до положень статей 46, 48 ВК України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44, статті 49 ВК України).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується Позивачем, водозабір ними здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування № 5684/3ап, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Запорізькій області, з 08 липня 2011 року терміном дії до 31 грудня 2015 року. (том 1 а.с.17-20)

В той же час , статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Саме відсутність вказаного дозволу була підставою для винесення оскаржуваного припису та стала підставою та обґрунтуванням постанови, прийнятої судом апеляційної інстанції.

Статтею 21 Кодексу України "Про надра" передбачено, що надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з органами Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Державного комітету України по нагляду за охороною праці та Міністерства охорони здоров'я України на місцях.

Статтею 23 Кодексу України "Про надра" встановлено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Таким чином, законодавець надав право землевласникам і землекористувачам в межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати підземні води, обмеживши реалізацію цього права:

межами наданих земельних ділянок,

метою видобування - для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання,

продуктивністю водозаборів підземних вод, яке не перевищуватиме 300 кубічних метрів на добу.

При цьому Кодекс України "Про надра" не надає тлумачення терміну господарсько-побутові потреби, який застосовано в його статті 23.

Колегія суддів приходить до висновку про безпідставність ототожнення позивачем господарсько-побутових потреб водопостачання за статтею 23 кодексу України "Про надра" з поняттям господарської діяльності, визначеної в статті 3 Господарського кодексу України, виходячи з наступного.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва -підприємцями.

Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Господарсько-виробничі відносини - це відносини, що виникають безпосередньо у процесі здійснення суспільного виробництва, спрямованого на виготовлення та реалізацію продукції, на виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, та на реалізацію дієздатності суб'єкта господарювання. Ці відносини виникають навколо створення певних благ, що складають предмет господарської діяльності.

Позивачем підземні води використовуються саме з метою крапельного зрошування овочів, при цьому згідно КВЕД 2010 серед основних видів діяльності Позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, а тому СТОВ «Благовіщенка» здійснюється видобування підземних вод саме у господарських цілях.

Законодавець у статті 23 Кодексу України «Про надра» відокремлює поняття «господарські», «побутові», «господарсько-побутові» потреби, чітко визначивши, що землекористувачам в межах наданих їм земельних ділянок надається право без спеціальних дозволів видобувати підземні води для власних господарсько-побутових потреб, що означає їх особливий вид, відмінний від господарських.

Будь-які потреби підприємства у водних ресурсах є його виробничими потребами. При цьому, кожне підприємство має власні господарсько-побутові потреби, наприклад забезпечення санітарно-гігієнічних вимог працівників, миття території, обладнання, прання одягу тощо. Вказані цілі водоспоживання не пов'язані безпосередньо з забезпеченням технологічного процесу виробництва продукції і відповідають визначенню поняття видобування підземних вод для власних господарсько-побутових потреб.

За таких обставин, дія частини першої статті 23 закону України "Про надра", яка дозволяє землекористувачам видобувати підземні води без спеціального дозволу та гірничого відводу, не розповсюджується на дії позивача з видобування та використання підземних вод для використання їх для зрошування овочів, вирощування яких належить до основного виду діяльності підприємства.

Вказана правова позиція викладена і у рішенні Верховного суду України по справі № 813/5179/13-а від 23 червня 2015 року.

Таким чином, наведені, за позицією Позивача, нововиявлені обставини лише спростовують факт перевищення СТОВ «Благовіщенка лімітів з видобування вод (що, фактично, не було ні предметом зафіксованого Відповідачем порушення, ні підставою для винесення оскаржуваного припису) , в той час, як підставою для винесення оскаржуваного припису та обґрунтування постанови суду апеляційної інстанції було саме встановлення факту відсутності спеціального дозволу на користування надрами, що Позивачем і не заперечується.

Отже, наданий до суду у якості новоявленої обставини вирок Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.10.2014 року, не спростовує висновків суду апеляційної інстанції та фактичних обставин справи, а тому підстави для скасування постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами - відсутні.

Керуючись ст.ст. 252, 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовіщенка" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі № 808/8614/13-а - залишити без задоволення.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст.. 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Судді: О.В. Юхименко

О.О. Круговий