Справа № 2-а/0606/85/2011
Суддя: Криницький Л. В.
Дата ухвалення: 2011-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-85/ 2011 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2011 року смт. Володарськ-Волинський

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі

головуючого-судді Криницького J1.B. при секретарі Свиридок A.B.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі про поновлення пропущеного процесуального строку, визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати та виплатити недоплачену 30% надбавку до пенсії як дитині війни з 0.07. 2007 року по 31.12. 2007 року, з 22.05. 2008 року по 1.05. 2010 року та з 1.05. 2010 року і до 1.02. 2011 року, зобовязання відповідача призначити їй щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до положення Закону України « Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 1.02. 2011 року,-

ВСТАНОВИВ:

1 березня 2011 року позивачка звернулась до суду із даним позовом в обґрунтування якого зазначає, що вона народилася 8 січня 1937 року, а тому відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни. Починаючи з 1.01. 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у вигляді надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Довідавшись, що визначена законом 30% надбавка до пенсії їй не виплачувалась, вона в порядку досудового врегулювання спору звернулась до управлення Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі з проханням нарахувати їй і виплатити грошові кошти , на що отримала відмову.

Позивачка просить суд постановити рішення, вважати пропущений процесуальний строк таким, що є пропущеним з поважних причин та поновити строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів та подання адміністративного позову про визнання неправомірними дій та зобовязання управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі здійснити їй перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 9.07. 2007 року по 31.12.

2007року, та з 22.05. 2008 року по 1.05. 2010 року, визнати неправомірними дії відповідача в частині визначення їй підвищення до пенсії за ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» за період з 22.05. 2008 року по 31,10 2010 року в розмірі меншому ніж 30% мінімальної пенсії за віком, зобовязати відповідача здійснити перерахунок їй пенсії з підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 27 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 9.07. 2007 року по 31.12. 2007 року, з 22.05. 2008 року по 1.05. 2010 року таз 1.05. 2010 року по 1.02. 2011 року та виплатити доплату з урахуванням виплачених сум, зобовязати відповідача проводити їй нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком для непрацездатних осіб відповідно до Закону України « про соціальний захист дітей війни» починаючи з 1.02. 2011 року.

Позивачка в судове засідання не прибула, надіславши листа в якому просить справу розглянути у її відсутності, що заявлений позов вона підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не прибув надіславши до суду заперечення проти позову та заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність що заявлений позов він не визнає.

Дослідивши матеріали справи, заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.І ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, відповідно до вимог ст. 100 КАС України адміністративний позов після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала не знайде підстав для поновлення строку.

Позивачка просить суд визнати поважними причини звернення до суду та понов; пропущений строк, але до матеріалів справи доказів поважності пропущення строків звернення до суду не долучила і в позовній заяві не обгрунтувала.

Суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає так як позивачка ж надала суду доказів про поважність пропуску звернення до суду. Право позивачки на отримання підвищення до пенсії у 2007 році виникло після винесення рішенні Конституційним Судом України від 9 липня 2007 року, а у 2008 році з часу винесення рішення Конституційним Судом України від 22 травня 2008 року. Вказані рішення були опубліковані у встановленому порядку, а тому позивачка повинна була дізнатися пре порушення свого права саме з часу опублікування рішень суду. Крім того, позивачка щомісяця отримує пенсію, а тому повинна була знати чи виплачується їй доплата до пен. і як дитині війни.

Суд приходить до висновку, що підлягає задоволенню позов за період з 1 вересня 2010 року по час винесення судом постанови по справі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни за категорії дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни ( 2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Позивачка народилася 8 січня 1937 року, відноситься до категорії дітей війни знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі, що підтверджується її пенсійним посвідченням.

Відповідно до ч.І ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права, які мають статус війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України « Про соціальний захист дітей війни

Статтею 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р. та від 22 травня

2008р. визнанні неконституційними п. 12 ст. 71, ст. 111 ЗУ « Про державний бюджет України на 2007 р.» та зміни внесені підпунктом 2 підпункту 41 розділу II ЗУ « про державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким ст. 6 Закону України № 2195-ІУ була викладена в новій редакції.

В рішеннях Конституційного Суд України зазначає, що його рішення мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень, статей законів, шо визнані неконституційними та також зазначено, що положення законів про бюджет, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КС України рішення. Це передбачено в ст. 152 Конституції України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці надбавка до пенсії, як особі зі статусом «дитини війни», нараховувалась та виплачувалась не у повному обсязі, тобто не на підставі Закону України « Про соціальний захист дітей війни», а на підставі постанови Кабінету Міністрів України» « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05. 2008 року.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зміст закону України, яким встановлюється надбавка до пенсії дітям війни, свідчить про відсутність будь-яких обмежень щодо можливостей підвищення на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком особам, які мають статус « дитина війни».

Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», а не постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05. 2008 року.

Таким чином позивачка мала право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, але до суду із позовом не зверталася, а звернулася лише 1 березня 2011 року.

Виходячи з виїцевикладеного. позовні вимоги позивачки за період з 1 вересня 2010 року по даний час є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Не підлягає задоволенню вимоги позивачки щодо зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії, як дитині війни, відповідно до положення ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 1.02. 2011 року. Тобто позивачка має на увазі виплату вказаної доплати на майбутнє.

Відповідно до ч.І ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Позивачка просить суд зобовязати відповідача на майбутнє нараховувати та виплачувати їй надбавку до пенсії, яка передбачена ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Суд же розглядає звернення позивачів до адміністративного суду з уже порушеними правами, свободами та інтересами позивачів, тобто в минулому часі, на час звернення до суду, а не в майбутньому.

Так як відповідач звільнений від сплати судового збору то витрати позивачки належить стягнути на її користь з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України ,.Про соціальний захист дітей війни , ч.І ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,ст.ст. 158, 159, ІбОч.З, 161-163, 167, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О ВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі про поновлення пропущеного процесуального строку, визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати та виплатити недоплачену 30% надбавку до пенсії як дитині війни з 0.07. 2007 року по 31.12. 2007 року, з 22.05. 2008 року по 1.05. 2010 року та з 1.05. 2010 року і до 1.02. 2011 року, зобовязання відповідача призначити їй щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до положення Закону України « Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 1.02. 2011 року,задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі щодо часткового нарахування і виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни, яка передбачена статтею 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» за період з 1 вересня 2010 року по день винесення судом постанови.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі нарахувати та виплатити у повному обсязі ОСОБА_1 соціальну надбавку до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком що передбачена ст. -і Закону України « Про соціальний захист дітей війни» за період з 1 вересня 2010 року по день прийняття судом постанови з урахуванням виплаченої за вказаний час доплати до пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по справі у розмірі 3 гривні 40 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви пре апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Володарсько- Волинський районний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_2