Справа № 11486/10/2070
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 грудня 2010 р. № 2-а- 11486/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д. ,

при секретарі судового засідання - Тайцеві А.Л.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Укргазкомунбуд" до Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі міста Харкова про визнання податкового повідомлення-рішення недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Траст «Укргазкомунбуд», звернувся до Харківського окружного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова № /0 від 07.05.2010р., № /1 від 04.06.2010р., № /2 від 05.07.2010р. та № /3 від 14.09.2010р. якими визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 56548,5 грн. (в т.ч. основний платіж 37699,0 грн., штрафні санкції 18849,5 грн.). Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що висновок ДПІ про нікчемність правочину, який був укладений позивачем з ТОВ «Будпласт-1» є помилковим, наполягав на відсутності в діях позивача порушень пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість". Зазначив, що укладений з ТОВ «Будпласт-1» договір відповідає вимогам закону, був реально виконаний, результати отриманих робіт оприбутковані за даними обліку ТОВ «Траст Укргазкомунбуд», оплата вартості отриманих робіт здійснена шляхом проведення безготівкових розрахунків. Щодо висновків ДПІ про завищення позивачем суми податкового кредиту з ПДВ зазначив, що нікчемність договору укладеного між ТОВ «Трест «Укргазкомунбуд» і ТОВ «Будпласт-1» спростовується тими фактами, що на час здійснення господарських операцій ТОВ «Будпласт-1» було включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, мало свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ, а також фактично виконало будівельні роботи, які позивачем були використані у власній господарській діяльності, що актом перевірки не спростовується.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначаючи, що в ході перевірки повноти обчислення та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість ТОВ «Трест «Укргазкомунбуд» встановлено порушення. Як наслідок наявності перелічених порушень донараховане податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 56548,5 грн. (в т.ч. основний платіж 37699,0 грн., штрафні санкції 18849,5 грн.). Посилаючись на обставини, що викладені в акті перевірки від 26.11.2009р. № 6908/18/345348717, який був складений ДШ у Московському районі м. Харкова за результатами перевірки ТОВ «Будпласт-1», відповідач зазначав, що правочин у вигляді договору на виконання будівельно-монтажних робіт суперечить моральним засадам суспільства та відповідно до ст. 228 ЦК порушує публічний порядок, оскільки спрямований на заволодіння майном держави, дохідної частини бюджету, а відтак, є нікчемним. Вчинивши зазначений правочин позивач порушив вимоги пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Траст «Укргазкомунбуд» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за ідентифікаційним кодом 33675367, є юридичною особою, обліковується в ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова як платник податків, зборів (обов'язкових платежів).

22.04.2010р. ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова була проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «Трест Укргазкомунбуд» (далі -позивач) щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правової відносини з платником податків ТОВ «Будпласт-1» за період 01.10.2008р. по 30.09.2009р. За результатами перевірки складено акт перевірки від 22.04.2010р. № 1919/182/33675367.

На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем винесено та вручено позивачу податкове повідомлення - рішення № /0 від 07.05.2010 р., яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 56548,5 грн. (в т.ч. основний платіж 37699,0 грн., штрафні санкції 18849,5 грн.).

Судом встановлено, що 20.11.2008 року між ТОВ «Трест «Укргазкомунбуд» та ТОВ «Будпласт-1» укладено договір № 2008/20/11П, згідно умов якого заказник доручає, а підрядник приймає на себе виконання будівничо-монтажних робіт по об'єкту: газифікація сіл Верхня Озеряна та Нижня Озеряна Харківського району Харківської області.

ТОВ «Будпласт-1» позивачу виписано податкову накладну № 1507 від 23.12.2008 року, сторонами підписано акти виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт.

Вартість послуг за даними договорами позивачем сплачена у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 2 від 05.01.2009 року; № 5 від 12.01.2009 року; № 25 від 21.01.2009 року.

Підставою для винесення спірного рішення слугував відображений в акті від 22.04.2010р. № 1919/182/33675367 висновок контролюючого органу про нікчемність укладеного між ТОВ «Трест «Укргазкомунбуд» і ТОВ «Будпласт-1» правочину: договору на виконання будівельно-монтажних робіт.

Відповідно до ч.2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним, а згідно з ч.і цієї ж статті Кодексу правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Судом встановлено, що висновок відповідача про нікчемність договору на виконання будівельно-монтажних робіт грунтується виключно на твердженнях складеного ДПІ у Московському районі міста Харкова акту перевірки діяльності ТОВ «Будпласт-1» від 26.11.2009р. № 6908/18/345348717. Проте, в даному випадку твердження - ДПІ у Московському районі міста Харкова щодо нікчемності правочину не можуть бути визнані достатньою підставою для визнання такого правочину нікчемним, оскільки нормами Закону України "Про державну податкову службу в Україні" податкові органи не наділені компетенцією на визнання правочинів нікчемними. Жодних доказів про самостійне дослідження відповідачем обставин укладання договору на виконання будівельно-монтажних робіт, предмету даного правочину, змісту прав та обов'язків сторін за ним, повноважень фізичних осіб, які від імені суб'єктів господарювання укладали цей правочин, обізнаності суб'єктів господарювання щодо обставин діяльності один одного, дійсних намірів сторін правочину, наявності чи відсутності розумних економічних чинників на укладання правочину, подальшого руху сплачених ТОВ «Трест «Укргазкомунбуд» грошових коштів, ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова до суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Обґрунтування відповідача в акті перевірки щодо нікчемності правочину не є підставою для визнання такого правочину нікчемним, оскільки відповідачем не доведено на підставі якої саме статті Цивільного кодексу України правочин, вчинений між позивачем та ТОВ «Будпласт-1» є нікчемним.

Крім того, пунктом 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину).

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідачем не надано доказів про те, що договір який був укладений між позивачем та ТОВ «Будпласт-1» визнаний судом недійсним.

Стаття 207 Господарського кодексу України також передбачає, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Наслідки визнання господарського зобов'язання недійсним застосовуються після визнання правочину недійсним відповідно до ст. 208 Господарського кодексу України.

Також суд зазначає, що згідно ст. 10 Закону України "Про податок на додану вартість" відповідальність за нарахування, утримання та сплату податку несе платник податку. Відповідальність за зобов'язаннями та податковим кредитом контрагентів чинним законодавством України не передбачена.

Крім того, суд зазначає, що правочин був укладений право дієздатними юридичними особами, ні предмет цього правочину, ні зміст прав та обов'язків його сторін положенням чинного законодавства не суперечать. Від імені ТОВ «Трест «Укргазкомунбуд» та ТОВ «Будпласт-1» договір на виконання будівельно-монтажних робіт підписаний особами, які за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, на час укладання цих угод могли вчиняти юридично значимі дії без наявності довіреності, так як значились керівниками названих суб'єктів господарювання. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Частиною 2 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" зазначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості стосовно юридичної особи як прізвище, ім'я, по батькові та ідентифікаційні номери фізичних осіб - платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору на виконання будівельно-монтажних робіт дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

Посилання відповідача щодо безпідставного отримання ТОВ «Трест «Укргазкомунбуд» за зазначеним договором податкової вигоди суд не приймає до уваги, оскільки цей довід не знаходить свого підтвердження матеріалами справи. Так, сторонами не заперечується, а матеріалами справи підтверджено, що зобов'язання позивача по оплаті вартості послуг за договором на виконання будівельно-монтажних робіт були виконані в повному обсязі шляхом перерахування безготівкових грошових коштів. Доказів повернення цих коштів до позивача, наявності у позивача та ТОВ «Будпласт-1» спільного інтересу щодо їх отримання останнім наявності у ТОВ «Трест «Укргазкомунбуд» при укладанні договору на виконання будівельно-монтажних робіт іншого наміру, ніж отримання відповідних робіт, ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова до суду не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що при проведенні перевірки ТОВ «Будпласт-1» ДПІ в Московському районі м. Харкова, правочин, вчинений між ТОВ «Будпласт-1» і ТОВ «Трест «Укргазкомунбуд» взагалі не досліджувався.

Відповідно до п.п. 7.4.1 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.7.5. Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається:

7.5.1. дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг);

Згідно п.п. 7.4.5. вищезазначеного Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Податкова накладна, надана позивачем, виписана з додержанням вимог п.п. 7.2.1 п. 7.2 с. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Виходячи із вищевикладеного, позивач, у відповідності до п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", правомірно включив до складу податкового кредиту суму ПДВ.

За таких обставин, суд не вбачає в діях позивача порушень пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", оскільки послуги, які позивач отримав від ТОВ «Будпласт-1» за договором на виконання будівельно-монтажних робіт використовувались позивачем у власній господарській діяльності, що доведено матеріалами справи і не заперечується відповідачем, то сплачений у складі вартості цих послуг ПДВ правомірно віднесений ТОВ «Трест «Укргазкомунбуд» на збільшення податкового кредиту з ПДВ.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ході вирішення питання щодо законності прийнятого суб'єктом владних повноважень рішень суд відповідно до вимог ст. 2 КАС України зобов'язаний перевірити чи прийнято воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає не доведеними відповідачем, належними і допустимими доказами обставин та фактів, на які він посилається в обгрунтування відповідності нормам чинного законодавства прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявними правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Укргазкомунбуд" до Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі міста Харкова про визнання податкового повідомлення-рішення недійсним - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі міста Харкова № /0 від 07.05.2010 року.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі міста Харкова № /1 від 04.06.2010 року.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі міста Харкова № /2 від 05.07.2010 року.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі міста Харкова № /3 від 14.09.2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Траст «Укргазкомунбуд» судові витрати в розмірі 3.40 (три гривні сорок копійок).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 07.12.2010 року.

Суддя М.Д. Кухар