Справа № 11090/10/2070
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 грудня 2010 р. № 2-а- 11090/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д. ,

при секретарі судового засідання - Тайцеві А.Л.,

за участі: позивача - Мукес Мфуму,

представника позивача - ОСОБА_1,

перекладач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 - Мукес Мфуму до Управління міграційної служби в Харківській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління міграційної служби в Харківській області, в якому просив суд скасувати наказ № 161-0 від 15.10.2008 року про відмову в оформленні документів для вирішення питання про надання статус біженця, зобов'язати відповідача прийняти рішення щодо оформлення документів для вирішення питання про надання статус біженця. Позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі та заперечення на адміністративний позов, в якому виклав свою позицію проти доводів позивача та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 35 КАС України відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Таким чином, суд вважає, за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

25 вересня 2008 року Мукес Мфуму подав заяву до органу міграційної служби, в якій посилається на небезпеку, що загрожує йому на батьківщині, та на неспроможність влади ДР Конго надати йому захист. Підґрунтям небезпеки позивач визначає свою приналежність до опозиційної партії МLС (Рух за визволення ОСОБА_4) з 3 листопада 2006 року. Позивач повідомляє, що в ДР Конго вів активну політичну діяльність, займався передвиборчою агітацією лідера партії МLС кандидата у президенти країни ОСОБА_5 Бемби, мав знайомства з прибічниками лідера партії. Джерелом небезпеки визначає політичну ситуацію в країні громадянської належності. В заяві Мукес Мфуму наполягає, що через активну участь у діяльності партії МLС йому загрожують переслідування та смерть в разі повернення на батьківщину.

Відповідно до Позиції УВКБ ООН „Про обов'язки та стандарти доказів у заявах біженців" від 1998 року факти в підтвердження заяв біженців визначаються шляхом надання підтвердження або доказів викладеного. Докази можуть бути як усні, так і документальні. Загальними правовими принципами доказового права обов'язок доказу покладається на особу, яка висловлює це твердження. Таким чином, у заяві ..про надання статусу біженця заявник повинен довести достовірність своїх тверджень і точність фактів, на яких грунтується його заява. Обов'язок доказу покладається па заявника, який повинен надавати правдиві обгрунтування фактів, викладених у заяві, щоб на підставі цих фактів могло були тфийнято належне рішення. Це означає, що заявник повинен переконати посадову особу органу міграційної служби в правдивості своїх фактичних тверджень.

Мукес Мфуму повідомив, що покинув країну своєї громадянської належності 16 листопада 2006 року повітряним шляхом транзитом через Кенію м. Найробі, Єгипет м. Каїр, Туреччину м. Стамбул, Кенію м. Найробі, Об'єднані Арабські Емірати м. Дубаї прибув в Україну. Державний кордон України перетнув 26 листопада 2006 року на підставі студентської візи.

Впродовж 2006-2007 навчального року закінчив підготовчий факультет Харківської академії фізичної культури, що підтверджено листом ХДАФК від 26.09.3008 № 124. Продовжувати, навчання не зміг через відсутність коштів, про що повідомив па співбесіді (стор. 23 особової справи). З 01.11.2007 року по 01.05.2008 року на підставі контракту був зарахований на навчання до УНВЦ «Укртехпрогрес».

Вчитися не став, мотивуючи, це відсутністю необхідної для нього спеціалізації у даному закладі освіти.

З 1 травня 2008 року до моменту звернення до органу міграційної служби Мукес Мфуму на території України перебував нелегально.

Мукес Мфуму визначає свій статус як біженця з політичних переконань. Однак, відповідно до п. 80 Керівництва з процедур та критеріїв визначання статусу біженця наявність у особи політичних поглядів, які відрізняються від тих, які запропоновує влада, не є підставою для клопотання про надання статусу біженця. Таким чином, твердження Мукіесе Мфуму щодо можливості переслідувань в країні своєї громадянської належності не містять суб'єктивного елементу обгрунтованості побоювань.

Позивач не навів конкретних дій, фактів з життя держави, які свідчили б про обмеження та заборони відносно інших політичних партій, крім тих, що найбільш впливові. Позивач не довів того, що в зв'язку з його політичними переконаннями його будуть переслідувати в країні громадянської належності.

Аналіз матеріалів по країні походження позивача показав, що у ДР Конго в 2006 році відбулися перші за останні 40 років демократичні вибори, де одним з головних суперників нинішнього президента ОСОБА_6 був віце-президент ОСОБА_5 Бемба, керівник військового угруповання «Рух за визволення ОСОБА_4», пізніше - партія МLС. У другому турі виборів Бемба набрав менше голосів на користь діючого президента, внаслідок чого відбулись масові сутички між правлячими та опозиційними силами у складі яких був «Рух за визволення ОСОБА_4». Слід зазначити, що ОСОБА_5 Бемба на момент виборів був діючим членом Сенату ДЕКонго та мав недоторканість особи, отримав підтримку досить великої частини населення країни (42 %), але не став прихильником політики уряду щодо роззброєння, намагався оскаржити результати виборів у суді. За інформацією міжнародних ЗМІ у травні 2008 року ОСОБА_5 Бембу передано Міжнародному кримінальному суду в м. Гаазі, йому було інкриміновано державну зраду та скоєння військових злочинів проти людяності на території Центральноафриканської республіки.

Відповідно до п. 66 Керівництва з процедур і критеріїв визначення статусу біженця УВКБ ООН для того, щоб вважатися біженцем, особа повинна надати свідчення повністю обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за конвенційними ознаками. Позивач таких свідчень не надав. Той факт, що позивач мав змогу безперешкодно проживати вдома, вільно пересуватись по території ДР Конго та планомірно готуватися до виїзду, підтверджує, що позивач в країні своєї громадянської належності почував себе в безпеці та ніякої загрози для нього не існувало.

Доказом того, що з моменту виїзду з ДР Конго і на момент розгляду заяви Мукес Мфуму користувався захистом країни своєї громадянської належності є факт безперешкодного отримання 3 вересня 2004 року національного паспорта в Міністерстві внутрішніх справ в Кіншасі та його продовження в травні 2007 року у Посольстві ДР ОСОБА_4 в м. Москві, а також оформлення документів для виїзду (згідно з п.п. 99-100 глави 2 Керівництва з процедур і критеріїв з визначення статусу біженця УВКБ ООН, під відмовою в захисті країну громадянської належності необхідно розуміти, що особі відмовлено в послугах Мукіесе Мфуму не потребує міжнародного захисту та не є біженцем, оскільки добровільно звернувся до компетентних органів держави за продовженням терміну дії паспорта громадянина ДР Конго, тобто добровільно прийняв захист від країни своєї громадянської належності, а держава в свою чергу забезпечила його право, пов'язане з громадянством цієї країни.

За час перебування позивача в Україні подій для обґрунтованого побоювання щодо умов, передбачених абзацом другим ст. 1 Закону України "Про біженців", в країні його громадянської належності не виникло.

Відповідно до абзацу третього статті 12 Закону України „Про біженців" було видано наказ по управлінню міграційної служби у Харківській області від 15 жовтня 2008 року №161-о про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця Мукес Мфуму.

Відповідно до абзацу шостого статті 12 Закону України "Про біженців" рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця приймаються за заявами, які є очевидно необгрунтова ними, тобто якщо у заявника відсутні умови, передбачені абзацом другим стат ті 1 Закону України "Про біженців".

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що Наказ по управлінню міграційної служби у Харківській області від 15 жовтня 2008 року № 161-0 про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця Мукес Мфуму був виданий в межах компетенції, згідно з вимогами чинного законодавства, є правомірним, обгрунтованим та прийнятим на підставі повного і всебічного вивчення обставин, викладених заявником у заяві про надання статусу біженця, та наявних у матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ході вирішення питання щодо законності прийнятого субєктом владних повноважень рішень суд відповідно до вимог ст.2 КАС України зобовязаний перевірити чи прийнято воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 - Мукес Мфуму до Управління міграційної служби в Харківській області про скасування рішення - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2010 року.

Суддя М.Д. Кухар