Справа № 352/1236/15а,2а/352/58/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Справа № 876/8357/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2015 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Підлузької сільської ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення та зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в :

Позивач- ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача- Підлузької сільської ради, третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив визнати недійсним рішенння Підлузької сільської ради від 28 травня 2009 року №115 про виділення спірної земельної ділянки в частині надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку в урочищі «Ксьондзові городи» села Підлужжя ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та зобов'язати укласти договір оренди земельної ділянки.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2015 року закрито провадження у частині визнання недійсним рішення сільської ради від 28 травня 2009р. №115 про виділення спірної земельної ділянки в частині надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку в урочищі «Ксьондзові городи» села Підлужжя третім особам- ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі п.4 ч.1 ст.157 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що у спірних правовідносинах відсутні правові підстави для застосування приписів п.4 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки постанова суду від 20 березня 2014 року, на яку покликається суд першої інстанції, винесена за позовом з інших підстав. Цей позов заявлений про визнання протиправним рішення Підлузької сільської ради від 28 травня 2009 року №115 про виділення спірної земельної ділянки в частині надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку в урочищі «Ксьондзові городи» села Підлужжя ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки, тобто предметом вказаного позову є зобов'язання укласти договір оренди спірної земельної ділянки. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою визнати нечинним рішення Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 28 травня 2009р. №115 про виділення спірної земельної ділянки в частині надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку в урочищі «Ксьондзові городи» села Підлужжя ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Позивач та його представник- ОСОБА_5. в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими. Просить задоволити апеляційну скаргу.

Представник відповідача- Підлузької сільської ради та треті особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача подав до суду заперечення на апеляційну скаргу, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю- доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним рішення сільської ради від 28 травня 2009р. №115 про виділення спірної земельної ділянки в частині надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку в урочищі «Ксьондзові городи» села Підлужжя третім особам- ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що є постанова суду, яка набрала законної сили, ухвалена за результатами розгляду того самого спору і між тими самими сторонами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

П. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачає, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Тисменицького районного суду Івано- Франківської області від 20 березня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Підлузької сільської ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині визнання недійсним рішенння Підлузької сільської ради від 28 травня 2009 року №115 про виділення спірної земельної ділянки в частині надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку в урочищі «Ксьондзові городи» села Підлужжя ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено, тобто є постанова суду з того спору і між тими самими сторонами, яка набрала законної сили.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі з підстав того, що є така, що набрала законної сили, постанова суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки такі є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року зазначає, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи усі вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали правильно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2015 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог у справі № 352/1236/15а, 2а/352/58/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

В.В. Ніколін

Повний текст ухвали виготовлено 26 жовтня 2015 року.