Справа № 2а-3877/11/0770
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2012 р. Справа № 122043/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С.М.,

суддів Матковської З.М., Олендера І.Я.,

при секретарі Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 Абділахі на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.11.2011р. у справі № 2а-0770/3877/11 за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_2 Абділахі, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою забезпечення можливості подальшого видворення,-

в с т а н о в и в :

В листопаді 2011 року позивач звернувся з позовом до громадянина ОСОБА_2 Абділахі, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою забезпечення можливості подальшого видворення.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.11.2011 р. задоволено позов у повному обсязі.

Вказане рішення оскаржив відповідач та вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що бойовики екстремістського ісламського угруповання Аль-Шабаб хотіли примусити його воювати на їх боці. Після відмови він був затриманий, проте йому вдалося втекти після чого він відразу покинув країну. Боїться повертатися через загрозу для життя з боку Аль-Шабабу.

Вже перебуваючи у пункті тимчасового перебування іноземців він звернулася до Управління міграційної служби у Волинській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. На підставі положень ст. 8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011р йому була видана 06.03.2012 року довідка про звернення за захистом. У встановленому цим законом порядку міграційною службою було прийняте щодо нього рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно термін дії довідки було продовжено до 27.05.2012 року

Відповідач у судовому засіданні заявив, що не може повернутися до ОСОБА_2 і бажає жити в Україні, але суд не перевірив чи мав відповідач доступ до процедури надання захисту і не з'ясував чи є ризик у випадку примусового видворення для життя і безпеки ОСОБА_1 Абділахі через загрозу нелюдського чи такого, що принижує гідність поводження чи покарання.

Згідно частини п'ятої статті 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (в редакції чинній на час розгляду справи) примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:прийняття рішення відповідним компетентним органом про видворення за межі України; ухилення від виїзду після прийняття рішення про видворення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що такі особи будуть ухилятися від виїзду. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття указаними органами рішення про видворення іноземця чи особи без громадянства.

Вказує на те, що позовна заява з вимогою про затримання іноземця може бути подана до суду лише з метою забезпечення можливості подальшого видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання . У даній справі рішення про примусове видворення не було прийняте і з таким позовом відповідач до суду не звертався.

Просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та дав пояснення аналогічні викладеним в такій.

Представник позивача, відповідач та представник органу опіки та піклування в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином були повідомленими про дату час та місце розгляду справи, тому суд розглянув справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так судом першої інстанції правомірно встановлено, що відповідач, громадянин ОСОБА_2 Абділахі ІНФОРМАЦІЯ_1, був затриманий прикордонним нарядом в контрольованому прикордонному районі у складі групи осіб без документів, що посвідчують особу.

Суд першої інстанції приймаючи рішення виходив з того, що відповідач перебуває на території України незаконно, відсутність у відповідача документів, на підставі яких він може повернутися додому, а також відсутність на території України родичів та житла, суд розцінив як можливість відповідача ухилитися від виїзду з України в добровільному порядку. З огляду на наведені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про підставність позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідач, як іноземець, порушив встановлений законом порядок перебування в Україні, перебуваючи на її території без документів на право перебування в Україні. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 32 чинного на час спірних правовідносин Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець та особа без громадянства має бути видворений за межі України у разі якщо:

він вчинив злочин, - після відбуття призначеного йому покарання;

він добровільно не виконав рішення про скорочення терміну його тимчасового перебування в Україні у визначений у цьому рішенні строк;

його перебування в Україні становить загрозу національній безпеці або громадському порядку;

під час його перебування виникли підстави для заборони в'їзду відповідно до цього Закону; він хоча б раз не виконав вимогу щодня з'являтися для реєстрації до органу, який прийняв рішення про скорочення терміну його тимчасового перебування в Україні, у зв'язку з причинами, не визнаними поважними.

Іноземець та особа без громадянства може бути видворений за межі України у разі якщо: його діяльність на території України негативно впливає на відносини України з іншою державою; він вчинив адміністративне правопорушення після виконання адміністративного стягнення; у нього немає законних засобів існування, достатніх для забезпечення його перебування в Україні та виїзду з України, у розмірі, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Рішення про видворення іноземця та особи без громадянства за межі України приймається органом внутрішніх справ за місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення. За рішенням органу внутрішніх справ видворення іноземця та особи без громадянства за межі України на підставах, визначених у частині першій цієї статті, супроводжується забороною подальшого в'їзду в Україну строком до десяти років, а на підставах, визначених у частині другій цієї статті, може супроводжуватися забороною подальшого в'їзду в Україну строком до п'яти років. Строки заборони подальшого в'їзду в Україну обчислюються з дня винесення зазначеного рішення. Порядок виконання рішення про заборону подальшого в'їзду в Україну визначається законодавством України.

Крім випадків, зазначених у частині першій цієї статті, іноземець та особа без громадянства можуть бути видворені за межі України за рішенням органів охорони державного кордону (стосовно осіб, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів при спробі або після незаконного перетинання державного кордону України) або Служби безпеки України з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, якщо дії іноземця та особи без громадянства грубо порушують законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського порядку.

Іноземець та особа без громадянства зобов'язані покинути територію України у строк, зазначений у рішенні про видворення. У разі прийняття рішення про видворення іноземця та особи без громадянства за межі України в її паспортному документі негайно анулюється віза і вилучаються документи на право перебування в Україні.

Іноземцю та особі без громадянства може надаватися строк до п'яти днів для виїзду з України після прийняття зазначеного рішення.

У разі якщо ці особи ухиляються від виїзду після прийняття такого рішення, вони підлягають примусовому видворенню на підставі постанови адміністративного суду.

Органи внутрішніх справ, органи охорони державного кордону або Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх зверненням постанови адміністративного суду затримати і примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі органами охорони державного кордону до суміжної держави.

Така постанова приймається судом за зверненням органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду.

Іноземці та особи без громадянства, затримані за незаконне перебування на території України (всупереч забороні щодо в'їзду в Україну, за відсутності визначених законодавством та міжнародними договорами України підстав для перебування в Україні (транзитного проїзду через її територію), у тому числі перебування за чужими, підробленими, зіпсованими або такими, що не відповідають встановленому зразку, візою (дозволом), паспортним документом) або прийняті на територію України на виконання міжнародних договорів про реадмісію осіб, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, розміщуються за рішенням адміністративного суду в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з регламентованим внутрішнім розпорядком на період, необхідний для підготовки їх видворення за межі України у примусовому порядку, але не більш як дванадцять місяців.

Рішення органів внутрішніх справ, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про видворення іноземця та особи без громадянства з України може бути оскаржено до суду.

Видворення іноземців та осіб без громадянства, які затримані у межах контрольованих прикордонних районів при спробі або після незаконного перетинання державного кордону в Україну, здійснюється органами охорони державного кордону, а в інших випадках - органами внутрішніх справ. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про видворення здійснюється органом, який його прийняв.

Іноземці та особи без громадянства, які підлягають видворенню, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, у порядку, встановленому законом. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних з видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок держави.

Фізичні або юридичні особи, які запрошували чи приймали цих іноземців та осіб без громадянства, влаштовували їх незаконний в'їзд, проживання, працевлаштування, сприяли в ухиленні від виїзду після закінчення строку перебування, в порядку, встановленому законом, відшкодовують витрати, завдані державі у зв'язку з видворенням зазначених іноземців та осіб без громадянства.

Колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що відсутність у відповідача документів, на підставі яких він може повернутися додому, а також відсутність на території України родичів, ускладнює виїзд з України.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст.32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Так, суд посилається на ч. 8 ст. 32 зазначеного Закону, у відповідності до якої «Органи внутрішніх справ, органи охорони державного кордону або Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх зверненням постанови адміністративного суду затримати і примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду». Але Суд не прийняв до уваги той факт, що затримання та примусове видворення іноземця або особи без громадянства у відповідності до зазначеної норми можливе лише після прийняття рішення про видворення органом охорони держаного кордону або Службою безпеки України з наступним повідомленням прокурора.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про видворення за межі України; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про видворення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що такі особи будуть ухилятися від виїзду. Тому колегія суддів погоджується з апелянтом, що обов»язковою умовою є попереднє прийняття указаними органами рішення про видворення іноземця чи особи без громадянства.

Порушення позивачем встановленого на час спірних правовідносин порядку видворення іноземців та осіб без громадянства призвело до порушення прав та законних інтересів відповідача, який при наявності рішення про видворення за межі України мав би можливість добровільно виконати його без застосування заходів примусу на підставі оскарженої постанови суду першої інстанції.

Суд на вказані обставини справи належної уваги не звернув та прийняв постанову про задоволення позову з порушенням норм матеріального права, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову з викладених підстав.

Окрім колегія суддів звертає увагу на те, що перебуваючи у пункті тимчасового перебування іноземців відповідач звернувся до Управління міграційної служби у Волинській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. На підставі положень ст. 8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011р йому була видана 06.03.2012 року довідка про звернення за захистом. У встановленому цим законом порядку міграційною службою було прийняте щодо нього рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно термін дії довідки було продовжено до 27.05.2012 року, це підтверджує факт обгрунтованості звернення ОСОБА_1 Абділахі до органів міграційної служби із заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, ст. 202, ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Абділахі - задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.11.2011р. у справі № 2а-0770/3877/11 за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_2 Абділахі, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою забезпечення можливості подальшого видворення - скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 13.08.2012р.

Головуючий суддя : Кузьмич С.М.

Судді: Матковська З.М.

ОСОБА_3