Справа № 2а-15292/11/2070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/28437/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Приходько І.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року

у справі № 2-а- 15292/11/2070

за позовом Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби (яка є правонаступником Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі міста Харкова)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2011 року Державна податкова інспекція у Червонозаводському районі міста Харкова (правонаступником якої є Основ'янська міжрайонна державна податкова інспекція міста Харкова Харківської області Державної податкової служби) (далі - позивач), звернулась до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України податкового боргу у розмірі 12532,40 за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2012 року позов був задоволений. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 12532,40 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2012 року було скасовано та прийнято нову постану, якою у задоволені позову відмовлено.

В касаційній скарзі Основ'янська МДПІ м. Харкова Харківської області Державної податкової служби, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року і залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2012 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова була проведена документальна позапланова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за період з 01 вересня 2007 року по 31 березня 2011 року, за результатами якої складений акт №2343/172/НОМЕР_1 від 01 червня 2011 року (т.1 арк. справи 13-36).

За висновками акта перевірки, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 були порушені: вимоги підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого донараховано податок на додану вартість на загальну суму 7781,00 грн.; підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», які полягали у несвоєчасному поданні декларації з податку на додану вартість за 2 квартал 2010 року; вимоги статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», пункту 19.1 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого донараховано податок з доходів від здійснення підприємницької діяльності у сумі 2464,05 грн.

20 липня 2011 року ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 120.1 статті 120, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на 9896,25 грн., у тому числі: 7781,00 грн. - за основним платежем, 2115,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 арк. справи 41).

20 липня 2011 року ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 120.1 статті 120, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності на 3080,06 грн., у тому числі: 2464,05 грн. - за основним платежем, 616,01 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 арк. справи 42).

Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, проте 31 серпня 2011 року повернулись на адресу податкового органу з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання» (т.1 арк. справи 43-44), з огляду на що вважаються такими, що вручені платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення в силу положень абзаців 2, 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України.

Також, ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова були прийняті податкові повідомлення-рішення: № від 11 серпня 2011 року про визначення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 штрафу за платежем: податок на додану вартість у сумі 38,40 грн., № від 20 червня 2011 року про визначення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 штрафу за платежем: податок на додану вартість у сумі 96,80 грн., № від 26 травня 2011 року про визначення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 штрафу за платежем: податок на додану вартість у сумі 55,80 грн., № від 22 лютого 2011 року про визначення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 штрафу за платежем: податок на додану вартість у сумі 490,00 грн., № від 02 червня 2011 р. про визначення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 штрафу за платежем: податок на додану вартість у сумі 192,18 грн. Вказані податкові повідомлення-рішення були отримані підприємцем нарочно, що підтверджується її підписами на корінцях цих податкових повідомлень-рішень (т.1 арк. справи 71-72).

Вказані вище податкові повідомлення-рішення підприємцем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувались.

Крім іншого, ОСОБА_1 не були своєчасно сплачені самостійно узгоджені податкові зобов'язання, задекларовані у податкових деклараціях з податку на додану вартість: від 20 вересня 2011 року в сумі 303,00 грн., від 22 серпня 2011 року в сумі 142,00 грн., від 20 липня 2011 року в сумі 192,00 грн., від 20 червня 2011 року в сумі 484,00 грн., від 20 травня 2011 року в сумі 245,0 грн., від 20 квітня 2011 року в сумі 34,00 грн. та в сумі 3,00 грн., від 21 лютого 2011 року в сумі 359,97 грн. (т.1 арк. справи 45-70).

У зв'язку з наявністю у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податкового боргу ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова направлялись перша №1/2558 від 25 листопада 2010 року та друга № 2/2733 від 29 грудня 2010 року податкові вимоги (т.1 арк. справи 10), а також 25 листопада 2010 року до Дерєжавного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений запис про розповсюдження податкової застави на всі активи ОСОБА_1 (т.1 арк. справи 8).

Також, ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова було надано довідку № 3138/9/29-024, що станом на 29 вересня 2011 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 має п'ять розрахункових рахунків, відкритих у АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Регіон-Банк» для здійснення розрахунків у безготівковій формі (т.1 арк. справи 9).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що на дату звернення податковим органом з вказаним позовом до суду майно відповідача знаходиться в податковій заставі, а заборгованість зі сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) ОСОБА_1 у добровільному порядку не погашена.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та відмовляючи у задоволені позову, виходив з того, що законодавець з 01 січня 2011 року встановив особливий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами і визначив перелік заходів, які повинен здійснити орган стягнення на виконання владних повноважень, тоді як ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова не було виконано вимог Податкового кодексу України щодо процедури погашення податкового боргу в примусовому порядку. Також, суд апеляційної інстанції вказав, що поширення податкової застави на всі активи платника податку без урахування суми податкового боргу та без складення акту опису активів у податкову заставу є протиправним.

Колегія суддів погоджується висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час звернення до суду з вказаним позовом), податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Главою 9 «Погашення податкового боргу платників податків» Податкового кодексу України України (в редакції, чинній на час звернення до суду з вказаним позовом) визначено порядок самостійного погашення податкового боргу платником, а також особливості застосування заходів щодо стягнення такого боргу податковим органом, зокрема, податкова застава, стягнення коштів, продаж майна, що перебуває у податковій заставі тощо.

Згідно з пунктом 95.1 саттті 95 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час звернення до суду з вказаним позовом) орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час звернення до суду з вказаним позовом) визначено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Положеннями пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час звернення до суду з вказаним позовом) визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, достатньою умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, - є наявність у платника податкового боргу та відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день звернення податковим органом до суду з вказаним позовом фізична особа - підприємець ОСОБА_1 мала п'ять розрахункових рахунків, відкритих у АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Регіон-Банк» для здійснення розрахунків у безготівковій формі, що підтверджується довідкою ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова № 3138/9/29-024 від 29 вересня 2011 року (т.1 арк. справи 9).

Також, судом апеляційної інстанції було встановлено та знайшло своє підтвердження у пункті 1.10 акту перевірки, про надходження на розрахункові рахунки підприємця грошових коштів (арк. справи 16).

З огляду на те, що податковий орган не вчиняв дій щодо стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу з розрахункових рахунків платника, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова не було виконано вимог Податкового кодексу України щодо процедури погашення податкового боргу в примусовому порядку, з огляду на що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Основ'янської МДПІ м. Харкова Харківської області Державної податкової служби підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ І.В. Приходько