Справа № 810/3486/15
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року (15:33) м. Київ 810/3486/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., за участю секретаря судового засідання Касьянової О.А., представника позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса ОСОБА_2 до Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування рішення та вимоги.

Суть спору: Приватний нотаріус ОСОБА_2 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування рішення від 20.07.2015 № НОМЕР_1 та вимоги від 13.05.2015 № Ф-.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необґрунтованість та безпідставність висновків контролюючого органу щодо заниження позивачем суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2012-2013 рр. на загальну суму 30 938, 54 грн. та застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 1 546, 93 грн. за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Позивач зазначає про те, що обраний відповідачем порядок розрахунку суми єдиного соціального внеску, який передбачає застосування показників середньомісячного доходу, що обраховується шляхом ділення суми чистого оподаткованого доходу на дванадцять місяців, не відповідає положенням Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», оскільки базою для обкладення єдиного соціального внеску є виключно чистий оподаткований дохід, отриманий позивачем за 2012-2013 рр.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказував на те, що позивачем було занижено суму чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 %, що в свою чергу, призвело до заниження останнім суми єдиного соціального внеску на загальну суму 30 938, 54 грн., яка підлягає до сплати позивачем за 2012-2013 рр. Також, відповідач вказує на правомірність застосування до позивача штрафних санкцій, у звязку з донарахування останньому суми єдиного соціального внеску.

У судовому засіданні представник позивача подав письмову заяву про долучення документів по справі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та поросив суд позов задовольнити.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив та подав до суду клопотання № 8300/10/10-07-10-18 від 29.09.2015 про здійснення розгляду справи без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутністю представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 є приватним нотаріусом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 8025 від 13.01.2010 року, виданого Міністерством юстиції України та реєстраційним посвідченням про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 1078 від 10.02.2010.

З 31.03.2015 по 14.04.2015 Васильківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області було проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, за результатами якої був складений акт від 27.04.2015 № 802/1703/НОМЕР_2.

Відповідно до вказаного акта, податковим органом виявлені порушення позивачем наступних вимог законодавства, а саме:

- п. 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України, у звязку з чим Приватним нотаріусом ОСОБА_3 було занижено суму оподатковуваного доходу в розмірі 2 336, 02 грн., в тому числі за 2013 рік в сумі 2 336, 02 грн. та суму податку на доходи фізичних осіб у сумі 350, 40 грн., у тому числі за 2013 рік в сумі 350, 40 грн.;

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в результаті чого визначено ЄСВ в розмірі 30 938, 54 грн., в тому числі за 2012 рік в сумі 12 410, 12 грн. та за 2013 рік в сумі 18 528, 42 грн.

Як вбачається з вищевказаного акта, контролюючим органом встановлено, що позивачем не вірно обраховано суму єдиного соціального внеску, яка підлягає до сплати та встановлено, що позивачем було занижено суму ЄСВ на загальну суму 30 938, 54 грн., у тому числі за 2012 рік в сумі 12 410, 00 грн. та за 2013 рік в сумі 18 528, 42 грн.

Так, зокрема, в акті перевірки відповідачем було зазначено, що єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої (отриманого) за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована (нарахований).

На підставі акта перевірки Васильківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області було винесено наступні документи:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2015 № Ф-, якою позивачу повідомлено про існування недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 30 938, 54 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13.05.2015 № НОМЕР_3, відповідно до якого до позивача були застосовані штрафні санкції в сумі 3 093, 85 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з метою оскарження вищевказаних податкової вимоги та рішення, звернувся зі скаргою до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області б/н від 21.05.2015.

За результатами розгляду вищевказаної скарги, Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято рішення № 1091/14/10-36-10-01-04 від 26.06.2015, відповідно до якого було частково задоволено скаргу позивача, залишено без змін вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2015 № Ф-, скасовано рішення про застосування штрафних санкцій від 13.05.2015 № НОМЕР_3 та зобовязано Васильківську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, Васильківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, з метою виконання рішення ГУ ДФС у Київській області від 26.06.2015 № 1091/14/10-36-10-01-04, було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № НОМЕР_1 від 20.07.2015, яким до позивача застосовані штрафні санкції в сумі 1 546, 93 грн.

Матеріалами справи встановлено, що в подальшому позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою б/н від 03.07.2015 на вищевказані вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та рішення Головного управління ДФС у Київській області.

Державною фіскальною службою України було розглянуто скаргу позивача та прийнято рішення № 7199/К/99-99-10-01-07-15 від 27.07.2015, яким рішення ГУ ДФС у Київській області від 26.06.2015 № 1091/14/10-36-10-01-04 залишено без змін, а скаргу Приватного нотаріуса ОСОБА_2 без задоволення.

Не погодившись з вищевказаними податковою вимогою та рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання їх протиправними та про їхнє скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010. № 2464-VI (надалі - Закон України № 2464).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є, зокрема, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону України № 2464 встановлено, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно ч. 2 ст.7 Закону № 2464 базою нарахування єдиного внеску для осіб, зазначених у пункті 5 ч.1 ст.4 цього Закону, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України № 2464 нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Пунктом 4 ст. 1 Закону України № 2464 передбачено, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок;

Суд звертає увагу що база оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, регламентується розділом IV Податкового кодексу України.

Пунктом 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 177.2 статті 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пункту 178.3 статті 178 ПК України оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України № 2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року (ч. 8 ст. 9 Закону України № 2464).

Також, суд звертає увагу на те, що процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міндоходів від 09.09.2013 № 455 (далі-Інструкція, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 2.1 Інструкції платниками єдиного внеску є особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме: науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями.

Відповідно до пп. 3 п. 4.5 Інструкції платники, визначені підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 01 травня наступного року на підставі даних річної податкової декларації.

Сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Особливості процедури звітування платників ЄСВ передбачені Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів та зборів № 454 від 09.09.2013 року № 454 (надалі-Порядок).

Відповідно до п. 3.4 Порядку встановлено, що фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з таблицею 3 додатка 5 до Порядку № 454.

Аналогічне положення міститься в Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України № 22-2 від 08.10.2010, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.11.2011 за №1014/18309, та яка діяла до 03.12.2013 року.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє суду зробити висновок про те, що базою нарахування єдиного внеску для позивача є сума чистого оподатковуваного доходу за рік, визначена відповідно до положень Податкового кодексу України та відображена у податковій декларації про майновий стан і доходи, яка подається до контролюючих органів до 01 травня року, наступного за звітним періодом.

При цьому максимальна величина бази нарахування єдиного внеску дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» у 2012 році був встановлений наступний прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 1073 гривні, з 1 квітня - 1094 гривні, з 1 липня - 1102 гривні, з 1 жовтня - 1118 гривень, з 1 грудня - 1134 гривні.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2013 році становив: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень.

Таким чином, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску за 2012 рік дорівнювала 19278,00 грн. (1134,00 грн. х 17), за 2013 рік 20706,00 грн. (1218,00 грн. х 17).

Матеріалами справи встановлено, що Приватним нотаріусом ОСОБА_2 було подано до Васильківської ОДПІ Київської області ДПС в електронній формі наступні податкові декларації про майновий стан і доходи:

- податкова декларація про майновий стан і доходи за 2012 рік від 24.04.2013, відповідно до якої позивачем визначено суму чистого оподаткованого доходу в розмірі 71 966, 00 грн.;

- податкова декларація про майновий стан і доходи за 2013 рік від 29.04.2014, відповідно до якої позивачем визначено суму чистого оподаткованого доходу в розмірі 88 236, 00 грн.

Відповідно до звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого внеску за 2012 рік позивачем визначено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, в розмірі 36 202, 00 грн., з якої й була обчислена сума єдиного внеску в розмірі 12 562,09 грн.

Відповідно до звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого внеску за 2013 рік позивачем визначено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, в розмірі 37 176, 00 грн., з якої й була обчислена сума єдиного внеску в розмірі 12 900,00 грн.

Отже, суд вважає, що позивач правомірно визначав базу нарахування єдиного внеску, виходячи із сум чистого оподатковуваного доходу, відображених у податкових деклараціях за відповідні звітні періоди.

При цьому, суд зазначає, що жоден із вищевказаних нормативних актів не встановлює для самозайнятої особи, в тому числі, і для особи, що займається нотаріальною діяльністю, вимоги щодо здійснення обрахування суми єдиного внеску, виходячи з показників середньомісячного доходу такої особи, який визначається шляхом ділення річного чистого оподаткованого доходу на 12 місяців, оскільки єдиною вимогою є відповідність даним річної податкової декларації.

Також, суд зазначає, що викладені відповідачем в акті перевірки твердження про заниження позивачем суми оподатковуваного доходу за 2013 рік на 2336,02 грн. не свідчать про заниження Приватним нотаріусом ОСОБА_2 належної до сплати суми єдиного внеску, оскільки з матеріалів справи вбачається сплата позивачем єдиного внеску за 2012 та 2013 роки в розмірі, більшому, ніж визначений законодавством.

Так, як було зазначено вище, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску за 2012 рік дорівнювала 19278,00 грн., у звязку з чим максимальна сума єдиного внеску за цей звітний період складає 6689,47 грн. (19278,00 грн. х 34,7%), у той час як позивачем нарахована сума ЄСВ в розмірі 12562,09 грн.

Аналогічно, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску за 2013 рік дорівнювала 20706,00 грн., максимальна сума єдиного внеску за цей звітний період 7184,98 грн. (20706,00 грн. х 34,7%), у той час як позивачем нарахована сума ЄСВ в розмірі 12900,08 грн.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів частини 4 статті 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Таким чином, враховуючи відсутність у позивача недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску за 2012 та 2013 роки, формування відповідачем спірної вимоги є протиправним, у звязку з чим вказана вимога підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Крім того, за відсутністю правових підстав для донарахування позивачеві єдиного соціального внеску та формування відповідної вимоги, підлягає визнанню протиправним та скасуванню і рішення від 20.07.2015 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій.

Відповідно до частини другої ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідачем не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності викладеного в акті перевірки висновку про заниження позивачем суми єдиного соціально внеску, у той час як матеріали справи свідчать, що позивач в даному випадку здійснював нарахування суми ЄСВ у відповідності до вимог чинного законодавства.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір в сумі 182 грн. 70 коп. підлягає стягненню на його користь з Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

У судовому засіданні 29.09.2015 були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Повний текст постанови складений та підписаний 02.10.2015.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-006191702 від 13.05.2015.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № НОМЕР_1 від 20.07.2015.

4. Стягнути на користь Приватного нотаріуса ОСОБА_2 (08623, Київська область, селище міського типу Калинівка, вулиця Калинівська, будинок 5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (08600, Київська область, місто Васильків, вулиця Декабристів, будинок 45, ідентифікаційний код 39465226).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дудін С.О.