Справа № 159/4853/15-а
Суддя: Восковська О. А.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4853/15-а
Провадження № 2-а/159/167/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 26 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Восковської О.А., розглянувши в приміщенні Ковельського міськрайонного суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії на захист порушених прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі про визнання незаконним рішення відповідача від 26.08.2015 року №6955/02-10-22 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання призначити таку пенсію з моменту фактичного звільнення з роботи, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років роботу роз'їзним складачем поїздів з 31.07.1989 року по 05.08.1997 року, з 06.08.1997 року по 05.07.2012 року, з 06.07.2012 року по 22.01.2013 року та з 29.01.2013 року по 17.08.2015 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідачем безпідставно прийнято оспорюване рішення та відмовлено йому у призначенні пенсії, оскільки у нього наявний необхідний трудовий стаж для отримання пенсії за вислугу років передбачений ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає, що робота на посаді яку він займав у вказані періоди роботи теж зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років, оскільки у відповідні списки включена посада складача поїздів то і правом на пенсію за вислугу років користуються працівники усіх найменувань по цій посаді, зокрема, складач поїздів з виконанням обовязків прийомоздавача вантажу і багажу; роз'їзний складач поїздів з правом опробування автогальм з виконанням обовязків чергового по станції, прийомоздавача вантажів і багажу; розїзний складач поїздів з правом опробування автогальм з виконанням обовязків прийомоздавача вантажу і багажу. Такі дії Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі позивач вважає неправомірними, а тому звернувся до суду та просить скасувати рішення відповідача від 26.08.2015 року №6955/02-10-22 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання відповідача призначити йому таку пенсію з моменту фактичного звільнення з роботи, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років роботу роз'їзним складачем поїздів з 31.07.1989 року по 05.08.1997 року, з 06.08.1997 року по 05.07.2012 року, з 06.07.2012 року по 22.01.2013 року та з 29.01.2013 року по 17.08.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі і Ковельському районі в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги не визнає із підстав зазначених у поданому раніше письмовому запереченні та просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Суд, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов безпідставний та задоволенню не підлягає з наступних причин.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З матеріалів адміністративного позову убачається, що у зв'язку з досягненням 55-ти річного віку позивач ОСОБА_1 26.08.2015 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посадах роз'їзного складача поїздів з правом обслуговування автогальм та складача поїздів.

Відповідач своїм листом від 26.08.2015 року №6955/02-10-22 відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років згідно п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку із продовженням на час звернення за такою роботи на посаді яка дає право на пенсію за вислугу років та відсутністю достатнього стажу роботи складачем поїздів.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.І Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст.1,2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.51 вищевказаного Закону пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно вимог абз.2 ч.І ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

Згідно з ст.55 цього Закону право на пенсію за вислугу років мають: а) робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 - років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Відповідно до «Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих

категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують

безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах, і користуються правом на

пенсію за вислугу років», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від

12.10.1992 №583, до зазначеного списку входять, зокрема складачі вагонів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» до вказаних списків внесено, зокрема 12000000 XXI. Транспорт: 12001000 1. Залізничний транспорт і метрополітен.

У додатку до «Класифікатора професій» ДК 003:2005 «Національного класифікатора професій», прийнятим наказом Держспоживстандатру України від 26.12.2005 №375, який розроблений на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.1993 №326, вказано, що він призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб'єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників, а також зазначено, що останніми можуть утворюватися та застосовуватися похідні слова до професій, за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду професії.

Тобто, назви професій можуть бути розширені за потреби користувача для внутрішнього використання термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови фактичного дотримання лаконічності викладення та якщо інше не передбачено у самому Класифікаторі професій чи відповідних нормативно-правових актах.

Згідно із роз'ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 №25 «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років», відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах.

З цього убачається, що професії - складач поїздів з виконанням обовязків прийомоздавача вантажу і багажу; роз'їзний складач поїздів з правом опробування автогальм з виконанням обовязків чергового по станції, прийомоздавача вантажів і багажу; розїзний складач поїздів з правом опробування автогальм з виконанням обовязків прийомоздавача вантажу і багажу, за якими працював ОСОБА_1 мають бути включені до його стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років.

Так, у «Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників», випуск №66 Залізничний транспорт і метрополітен, ч.2 «Робітники», затвердженому наказом Міністерства транспорту України від 17.12.1999 №601, погодженим Мінпраці та соцполітики України (зі змінами), вказані кваліфікаційні характеристики робітників. За №61 описані завдання та обов'язки складача поїздів, до яких зокрема віднесено випробування автоматичних гальм поїздів.

Роз'їзний характер роботи позивача полягав у тому, що він після виходу на явку добирається до місця роботи (станції) на транспорті, у зв'язку із чим йому відшкодовуються відповідні витрати.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що посади - складач поїздів з виконанням обовязків прийомоздавача вантажу і багажу; роз'їзний складач поїздів з правом опробування автогальм з виконанням обовязків чергового по станції, прийомоздавача вантажів і багажу; розїзний складач поїздів з правом опробування автогальм з виконанням обовязків прийомоздавача вантажу і багажу, - які займав ОСОБА_1 є фактично уточненою похідними словами посадою до професії складача поїздів, а тому роботу на таких посадах слід вважати такими, що надають право на призначення пенсії за вислугу років.

За таких обставин, у позивача наявний необхідний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки він досяг віку і має трудовий стаж (за період з 31.07.1989 року по 05.08.1997 року, з 06.08.1997 року по 05.07.2012 року, з 06.07.2012 року по 22.01.2013 року та з 29.01.2013 року по даний час), які визначені у даній нормі Закону.

Разом із тим, суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії на захист порушених прав слід відмовити у зв'язку із наступним.

Так, ч.2 ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Виплата пенсії за вислугу років безпосередньо пов'язана з важким та шкідливим характером роботи, виконання якої може спричинити втрату професійної працездатності до досягнення загального пенсійного віку. Тому законодавець надав можливість окремим категоріям спеціалістів за своїм бажанням припинити таку роботу за наявності достатнього спеціального стажу, та отримувати пенсію за вислугу років. У випадку, коли спеціаліст вважає себе придатним продовжувати виконувати таку роботу - пенсія не виплачується.

Таким чином, пенсія за вислугу років є соціальною гарантією, яка надається державою окремим спеціалістам, і полягає у матеріальній компенсації, пов'язаній із залишенням роботи, яка призводить до втрати професійної працездатності або придатності, та можливістю влаштуватись на іншу (більш безпечну) роботу або залишитись непрацюючим.

З викладеного убачається, що у позивача наявна лише одна обов'язкова умова отримання пенсії за вислугу років - достатній спеціальний стаж (наявність якого підтверджено вище), однак відсутня друга - факт залишення роботи, яка призводить до втрати професійної працездатності або придатності.

Відтак, відмовляючи у призначенні пенсії за вислугу років УПФ діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Позивачу належить залишити роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років, і лише тоді він отримає право на цю пенсію.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем було прийнято правомірне рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки останній продовжує працювати на посаді складача поїздів 5 розряду, а тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 86, 128 ч.6, 159,160-163 КАС України, ст.ст.19,46 Конституції України, ст.ст.1,2,7,51,52,55 ЗУ «Про Пенсійне забезпечення», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії на захист порушених прав, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

ГоловуючаОСОБА_2