Справа № 820/6564/15
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2015 р.Справа № 820/6564/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. по справі № 820/6564/15

за позовом ОСОБА_1

до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Корнійчук Олени Валентинівни

про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Корнійчук Олени Валентинівни (далі по тексту- відповідач), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Корнійчук О.В. щодо нереєстрації права власності на 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Свідоцтва про придбання майна незаконною;

- зобов'язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Корнійчук О.В. зареєструвати за позивачем право власності на 1/3 частині трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 р. по справі № 820/6564/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Корнійчук Олени Валентинівни про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 р. по справі № 820/6564/15, справу направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що 22.01.2014 року позивачем у відповідності до вимог ст.ст.3, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було подано приватному нотаріусу Корнійчук О.В. заяву про здійснення за позивачем державної реєстрації права на 1/3 квартири АДРЕСА_1. Однак, державну реєстрацію за позивачем речових прав на нерухоме майно відповідачем проведено не було. 07.03.2014 року позивачем отримано лист від відповідача з рекомендацією звернутися для вирішення даного питання до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Разом з тим, частиною 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено винесення рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за наявності підстав для такої відмови. Однак, такого рішення відповідачем прийнято не було. У зв'язку з чим позивач неодноразово, зокрема, в березні 2015 року, звертався до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. з проханням надати рішення у випадку відмови у задоволенні заяви, або заяву задовольнити та зареєструвати право власності на вищевказану квартиру. Проте, відповіді на своє звернення позивач не отримав, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Крім того, 24.06.2015 року позивач додатково звернувся до відповідача із письмовою заявою щодо проведення державної реєстрації права власності на 1/3 квартири АДРЕСА_1; листом від 03.07.2015 року відповідачем відмовлено у проведенні державної реєстрації без прийняття відповідного рішення. З огляду на викладене, вказує, що про порушення своїх прав йому стало відомо як у березні 2015 року, так і в червні 2015 року, коли позивач в останнє звернувся до приватного нотаріуса Корнійчук О.В. Беручи до уваги вищенаведене, вважає необґрунтованими висновки суду про пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, встановлений ч.1 ст.99 КАС України, а судом на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не виявлено підстав для поновлення цього строку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні відносини склалися з приводу державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на 1/3 квартири АДРЕСА_1.

Так, позивач стверджує, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. протиправно не було прийнято передбачених законом дій за заявою позивача : ані проведено державну реєстрацію за позивачем права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна, ані прийнято рішення про відмову у проведенні такої реєстрації.

Матеріалами справи підтверджено, що 21.01.2014 року ОСОБА_1 було подано приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Корнійчук Олені Валентинівні заяву, в якій позивач просив розглянути подані разом із заявою документи (свідоцтво про право власності, витяг з Державного реєстру правочинів, свідоцтво про сумісну власність ОСОБА_3 від 27.01.1999 р., ухвала Київського районного суду м. Харкова від 30.08.2007 року, копія листа прокуратури Харківської області), вказати місце й час, коли позивачеві необхідно прибути до нотаріуса з оригіналами або додатковими документами, та зареєструвати (здійснити державну реєстрацію) за позивачем речових прав на нерухоме майно в держреєстрі згідно з виданим відповідачем раніше свідоцтвом про право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_1, про що надати позивачеві витяг (а.с.12).

Листом № 4/01-16 від 07.03.2014 року відповідач з посиланням на ст.3, ч.9 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.46-1 Закону України «Про нотаріат» повідомлено ОСОБА_1, що для реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про придбання майна, виданого 25.09.2009 року, позивачеві необхідно звернутися до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.13).

Крім того, в матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 на ім'я приватного нотаріуса ХМНО Корнійчук О.В. від 22.03.2015 року, з якої вбачається, що відповідачем не було проведено державної реєстрації права позивача на вищевказаний об'єкт нерухомого майна, та не було прийнято рішення про відмову у реєстрації в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.24).

Колегія суддів зазначає, що правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 5 статті 3 цього Закону передбачено можливість проведення нотаріусами в окремих випадках державної реєстрації речових прав.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Колегія суддів вказує, що перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначено частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до ч.2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом ХМНО Корнійчук О.В. за заявами ОСОБА_1 не було ані здійснено державної реєстрації за позивачем права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, ані прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_1

Так, з наявної в матеріалах справи копії відповіді приватного нотаріуса ХМНО Корнійчук О.В. вбачається лише рекомендація звернутись з питання проведення державної реєстрації до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Зазначена відповідь не може бути розцінена як рішення відповідача про відмову у державній реєстрації за позивачем права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, оскільки у ній відсутнє посилання на жодний пункт частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При цьому, слід відмітити, що позивачем у даній справі оскаржується саме бездіяльність відповідача щодо нездійснення державної реєстрації за ОСОБА_1 прав власності на вищевказане нерухоме майно.

Таким чином, відносини щодо розгляду відповідачем заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію за ним права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна є триваючими, оскільки не завершились станом на час звернення його до суду з даним позовом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивач, будучи обізнаним у березні 2014 року про наявність фактичних обставин, які ОСОБА_1 пов'язує з порушенням своїх прав, пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, з урахуванням приписів п.4 ч.1 ст.204 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин у справі, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015 року по справі № 820/6564/15 підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 199, ст.204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. по справі № 820/6564/15 скасувати.

Справу № 820/6564/15 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Корнійчук Олени Валентинівни про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.