Справа № 2а/0470/953/12
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2012-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/953/12
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю представників сторін:
від позивача: Від відповідача: ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ДАФІ»до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про скасування постанови від 11.11.2011р. № 167-10 та протоколу від 07.11.2011р., -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2012р. Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ДАФІ» звернулося з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та, з урахуванням уточненого позову від 26.01.2012р., просить:

- скасувати постанову відповідача від 11.11.2011р. № 167-10 про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудування у розмірі 1 584 500 грн. 00 коп.;

- скасувати протокол відповідача від 07.11.2011р. про правопорушення у сфері містобудування, складений відносно позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.11.2011р. відповідачем було прийнято постанову відносно позивача № 167-10, якою було накладено штраф на позивача за правопорушення у сфері містобудування у розмірі 1 584 500 грн., а саме: здійснення експлуатації торгово-розважального центру «ДАФІ» по бульвару Зоряний,1А у м. Дніпропетровську без реєстрації декларації про готовність обєкту експлуатації та прийняття вказаного обєкту державною приймальною (технічною) комісією. Позивач вважає, що оспорювана постанова є незаконною та необґрунтованою, а протокол, складений з порушенням п.4 додатку № 1 Положення про порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995р. № 244, оскільки в ньому відсутній детальний виклад виду правопорушення, не вказано пункту та частини Закону, що порушений. Крім того, позивач вказує на те, що проведення перевірки та складання протоколу повинно було бути здійснено в присутності уповноваженого представника підприємства та останній в обовязковому порядку мав бути ознайомлений зі змістом протоколу. Всупереч вимог вказаного Положення № 244 позивач в установленому порядку не був повідомлений про час, місце, предмет та підстави перевірки, через що уповноважений представник позивача зі змістом протоколу не був ознайомлений і не приймав участі при його складанні під час перевірки. За таких обставин, позивач вважає, що службові особи відповідача внесли до протоколу недостовірні дані про ні би то участь представника позивача у проведенні перевірки, при цьому, інспектори не пересвідчились в чинності довіреності та видали документи особі, що станом на 07.11.2011р. не була уповноважена представляти інтереси позивача. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на будь-який розрахунок розміру штрафу, що, на думку позивача, свідчить про необґрунтованість визначеного розміру штрафних санкцій у порушення п.3, п.5 вищенаведеного Положення № 244.Також, представник позивача посилається і на те, що під час перевірки були порушені і ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки 07.11.2011р. на обєкті були відсутні будь-які представники позивача у звязку з чим не могли бути ознайомлені із посвідченням на перевірку та отримати його копію, а тому посадові особи не мали права проводити перевірку закінченого будівництвом обєкта та складати розпорядчі документи за результатами перевірки, а тому вважає, що оспорювані постанова відповідача від 11.11.2011р. № 167-10 та протокол від 07.11.2011р. є незаконними та підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що відповідно до п. 6 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р., плану роботи інспекції, затвердженого наказом № 39 ОД від 30.09.2011р. проведено перевірку торговельно-розважального центру «Дафі» за адресою: м. Дніпропетровськ,бульвар Зоряний, 1А, за результатами якої 07.11.2011р. складено відповідний акт в присутності представника позивача за довіреністю ОСОБА_5 , а також складено припис, яким було зобовязано позивача надати на адресу інспекції довідку про вартість виконаних будівельних робіт, яка була надана позивачем від 08.11.2011р. № 231. В подальшому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування» від 06.04.1995р. № 244 на підставі документів складених за результатами перевірки, а також довідки про вартість виконаних робіт, заступником начальника інспекції винесено постанову про накладення штрафу № 167-Ю від 11.11.2011р., яку було отримано представником позивача 11.11.2011р. Представник відповідача також зазначив, що посилання позивача, що довіреність ОСОБА_5 була нечинна на момент перевірки, є безпідставними у звязку з тим, що саме представник за довіреністю брав участь під час перевірки, отримав припис від 07.11.2011р. та на його виконання надав довідку про вартість виконаних робіт від 08.11.2011р. № 231, в якій містяться особисті підписи генерального директора та головного бухгалтера позивача і засвідчені печаткою позивача.

До початку судового засідання судом вирішувалося питання щодо поновлення строку звернення до суду з даним позовом, встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України та ухвалою суду від 29.02.2012р. на підстав ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом було задоволено, поновлено позивачеві строк звернення до суду з даним позовом, встановлений законом, визнавши причину його пропуску поважною (а.с.53-54).

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 19.03.2012р. у звязку з необхідністю надання сторонами додаткових документів.

Заслухавши представників сторін, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог позивачеві щодо скасування постанови від 11.11.2011р. № 167-10 слід відмовити, а щодо позовних вимог позивача про скасування протоколу від 07.11.2011р. слід закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи позовні вимоги позивача про скасування постанови від 11.11.2011р. № 167-10 суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 19.11.2007р. № 317 затверджено Положення про інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві і Севастополі.

Відповідно до п.п.12 п.5 цього Положення, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю мають право складати протоколи та розглядати справи про правопорушення, повязані з недодержанням екологічних вимог під час проектування, розміщення, будівництва, реконструкції та прийняття в експлуатацію обєктів чи споруд, недодержанням державних стандартів, норм і правил під час проектування і будівництва, а також самовільним будівництвом або споруд відповідно до статті 244-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення і Закону України «Про відповідальність підприємств, їх обєднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування».

Від імені інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право начальники інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю та їх заступники.

Відповідно до абзацу 10 статті 1 Закону України «Про відповідальністю відповідальність підприємств, їх обєднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування» підприємства, їх обєднання, установи та організації незалежно від форм власності, які здійснюють проектування, роботи по будівництву, реконструкції та капітальному ремонту, виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, а так само які є замовниками у будівництва або поєднують замовника і підрядника, несуть відповідальність у вигляді штрафу за правопорушення, зокрема, щодо експлуатації або використання будинків чи споруд після закінчення будівництва без прийняття їх державними приймальними (технічними) комісіями у розмірі десяти відсотків вартості виконаних робіт.

У відповідності до статті 3 вищевказаного Закону підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування є протокол, складений уповноваженою на те особою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис про усунення допущених порушень. У пятнадцятиденний термін з дня одержання протоколу про правопорушення питання про накладення штрафу розглядається посадовою особою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Рішення посадової особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про накладення штрафу оформляється постановою про накладення на підприємство штрафу за правопорушення у сфері містобудування відповідно до цього Закону. Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний термін після її прийняття вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику підприємства чи надсилається поштою, про що робиться запис у справі.

Також, аналогічні повноваження надані відповідачеві згідно з Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995р. № 244 (далі Порядок № 244).

Так, у відповідності до п. 4 вказаного Порядку № 244 підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою інспекцією за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис. Припис складається у двох примірниках. Перший примірник вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику субєкта містобудування. Другий примірник залишається в матеріалах справи.

Пунктами 5,6,7 Порядку № 244 передбачено, що протягом трьох днів після оформлення протокол, інші необхідні матеріали (висновки експертів, дані лабораторних досліджень, фотографії, відомості про попередні порушення тощо) подаються посадовій особі інспекції, уповноваженій накладати штраф. Питання про накладення штрафу розглядається в 15-денний строк з дня одержання протоколу про правопорушення. У разі потреби справа може розглядатися за участю представників субєкта містобудування, експертів, інших причетних до неї осіб. Рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на субєкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. У постанові зазначається розмір штрафу.

У ході судового розгляду судом встановлено, що відповідно до наказу Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 30.09.2011р. № 39ОД було затверджено план перевірок згідно додатків № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, де у додатку № 1 плану перевірок на ІУ квартал 2011р. визначено проведення планової перевірки торговельно-розважального комплексу по бульвару Зоряному, 1А у м. Дніпропетровську ТОВ ДАФІ» з терміном виконання листопад 2011р. (а.с.61,62).

03.11.2011р. Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області було видане направлення № 1636 на проведення планової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства державним інспекторам Дегтярь Е.М., Потапенку О.Г.,Лобачу О.А. Торговельно-розважального центр «Дафі» комплекс, адреса розташування обєкту бульвар Зоряний, 1А м. Дніпропетровськ щодо дотримання субєктом господарювання вимог містобудівного законодавства у термін з 03.11.2011р. по16.11.2011р. (а.с.63).

04.11.2011р. державними інспекторами Детярь Е.М. та Потапенко О.Г. було здійснено спробу провести перевірку вищевказаного обєкту, адміністрації ТРЦ «ДАФІ» було надано направлення на планову перевірку № 1636 від 03.11.2011р.,яке отримала старший адміністратор ТРЦ «ДАФІ» ОСОБА_6 та повідомила про недопущення інспекторів до перевірки у звязку з відсутністю керівництва про що інспекторами було складено відповідний акт від 04.11.2011р. (а.с.64).

Також, 04.11.2011р. інспектором інспекції ДАБК у Дніпропетровській області ТРЦ «ДАФІ» м. Дніпропетровськ, бульвар Зоряний, 1А було видано припис, в якому було запропоновано надати до інспекції ДАБК у Дніпропетровській області 07.11.2011р. на 12-00 годин документацію, яка підтверджує право експлуатації обєкту, технічний паспорт БТІ, документацію, що підтверджує введення обєкта в експлуатацію, документи, що підтверджують право власності на приміщення. Зазначений припис було одержано 04.11.2011р. старшим адміністратором ТРЦ»ДАФІ» ОСОБА_6 (а.с.65).

07.11.2011р. державними інспекторами Дегтярь Е.М., Лобач О.А. у присутності представника ТОВ БІК «ДАФІ» ОСОБА_5 за довіреністю було проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і/або будівельних робіт ТОВ БІК «ДАФІ», обєкту будівництва ТРЦ «ДАФІ» за адресою: м. Дніпропетровськ,бульвар Зоряний, 1А за результатами якої складено акт перевірки та встановлено, що вищезазначений обєкт експлуатується позивачем без акту вводу в експлуатацію або декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області, що є порушенням ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ТОВ БІК «ДАФІ» надано припис про надання довідки про вартість виконаних робіт з урахуванням будівельних матеріалів, завірену головним бухгалтером та директором підприємства скріплену печаткою. Копію зазначеного акту перевірки отримав представник позивача ОСОБА_5 про що свідчить відповідна відмітка (а.с.66).

Також, інспектором інспекції ДАБК ОСОБА_7 було складено і протокол про правопорушення у сфері містобудування від 07.11.2011р. в присутності представника БІК «ДАФІ» за довіреністю ОСОБА_5, в якому зазначено про те, що у результаті перевірки встановлено порушення ТОВ БІК «ДАФІ» за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Зоряний, 1А, експлуатацію ТРЦ «ДАФІ» без реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, що є порушенням ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та тягне на собою відповідальність згідно із абз.10 ст. 1 Закону України «Про відповідальність підприємств, їх обєднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування» у вигляді штрафу у розмірі десяти відсотків вартості цих робіт. При цьому, в протоколі зазначено, що адміністративна справа буде розглянута 11.11.2011р. в 10-00годин. Копія зазначеного протоколу містить відмітки про те,що представник позивача ОСОБА_5 ознайомлений з протоколом 07.11.2011р. та не згоден з протоколом (а.с.8).

Крім того, 07.11.2011р. інспектором інспекції ДАБК у Дніпропетровській області було видано ТОВ БІК «ДАФІ» припис, в якому було запропоновано прибути до інспекції ДАБК у Дніпропетровській області 09.11.2011р. та надати довідку про вартість виконаних робіт за підписом директора та головного бухгалтера ТОВ БІК «ДАФІ» скріплену печаткою, наказ про призначення директора на посаду. Зазначений припис був отриманий 07.11.2011р. представником позивача ОСОБА_5 (а.с.67).

09.11.2011р. до Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області позивачем була надана довідка за вих. № 231 від 08.11.2011р. за підписом директора та головного бухгалтера позивача про вартість будівельно-монтажних робіт і матеріалів по обєкту ТРЦ «ДАФІ», яка склала 15 845 000,00 грн. (а.с.68).

11.11.2011р. Інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області було розглянуто справу про правопорушення у сфері містобудування ТОВ БІК «ДАФІ» та за результатами її розгляду прийнято постанову № 167-Ю про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування у сумі 1584500 грн. згідно з абз.10 ст. 1 Закону України «Про відповідальність підприємств, їх обєднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування» та Положення про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995р. №244. Зазначену постанову одержав представник позивача ОСОБА_5 11.11.2011р. за довіреністю про що свідчить відповідна відмітка у тексті даної постанови (а.с.9).

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належить до І-Ш категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорту, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії декларації про готовність обєкта до експлуатації торгівельно-розважального комплексу по бульвару Зоряному 1А в м. Дніпропетровську замовником якого є ТОВ БІК «ДАФІ», датою реєстрації вказаної декларації інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю є 18.11.2011р.(а.с.25-31).

Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на момент перевірки - 07.11.2011р. вказаний вище обєкт не був прийнятий в експлуатацію, а тому у позивача були відсутні підстави для його експлуатації.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно ст.86 цього ж Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Позивач у ході судового засідання не надав суду жодних доказів та не навів будь-яких підстав, які б свідчити про те, що станом на 07.11.2011р. - в момент перевірки вищевказаний обєкт позивачем не експлуатувався.

При цьому, судом враховується, що перевірка була проведена в присутності представника позивача за довіреністю від 26.10.2011р. ОСОБА_5, який отримував під підпис акт перевірки, протокол від 07.11.2011р. та постанову відповідача від 11.11.2011р., у ході проведення перевірки представник позивача надавав на вимогу інспекторів витребувані ними документи, а саме: довідку про вартість виконаних робіт, яка була підписана генеральним директором позивача і головним бухгалтером та скріплена печаткою, що свідчить про те, що представником позивача ОСОБА_5 вчинялися всі необхідні дії, якими він був наділений на момент перевірки та прийняття постанови відповідачем згідно наданої йому довіреності від 26.10.2011р.

Також, виконання припису відповідача щодо надання необхідних документів було виконано і керівництвом позивача, що свідчить про те, що представник позивача ОСОБА_5 доводив до відома керівництва про прийняті відповідачем протокол, припис та постанову, а тому станом на 07.11.2011р. та 11.11.2011р. представник позивача ОСОБА_5 був належним представником позивача у звязку з чим посилання позивача на те, що ОСОБА_5 не був належним представником позивача, оскільки довіреність від 26.10.2011р. наказом від 01.11.2011р. була скасована, суд оцінює критично та, аналізуючи дії генерального директора, головного бухгалтера та представника позивача ОСОБА_5 у ході проведення перевірки відповідачем, суд приходить до висновку, що даний наказ позивачем був складений після прийняття оспорюваної постанови.

Посилання позивача на те,що оспорювана постанова від 11.11.2011р. № 167-10 не містить розрахунку розмір штрафу є безпідставним, оскільки п. 5 Порядку № 244 визначено, що протягом трьох днів після оформлення, протокол, інші необхідні матеріали (висновки експертів, дані лабораторних досліджень, фотографії, відомості про попередні порушення тощо) подаються посадовій особі інспекції, уповноваженій накладати штраф.

Тобто, пункт 5 Порядку № 244 не містить обовязку наводити розрахунок розміру штрафу у постанові.

Вирішуючи позовні вимоги щодо скасування рішення субєкта владних повноважень, суд виходить із того, що у відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства України та дій відповідача під час перевірки вбачається, що посадові особи діяли в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією України та законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, добросовісно та з дотриманням принципу рівності перед законом.

За викладених обставин, суд вважає, що постанова від 11.11.2011р. № 167-10 про накладення на позивача штрафу є законною та обґрунтованою, а тому у суду відсутні підстави для її скасування.

Щодо позовних вимог про скасування протоколу від 07.11.2011р. про правопорушення позивача у сфері містобудування слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Протокол про правопорушення у сфері містобудування від 07.11.2011р. не є рішенням субєкта владних повноважень в даному випадку, а є лише первинним документом, який фіксує події, факти та обставини, які мають (мали місце) у часі та просторі, на конкретній території, з визначенням дати, часу, тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що протокол від 07.11.2011р. не є актом індивідуальної дії, який породжує будь-які правові наслідки для позивача, оскільки оспорюваний акт сам по собі не впливає на будь-які права, інтереси та обовязки позивача, оскільки не має ознак обовязковості виконання його вимог позивачем і який не може бути використаний відповідно до законодавства України інакше, ніж доказ у іншій самостійній справі, в якій можливе настання негативних наслідків для позивача.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог щодо скасування протоколу про правопорушення у сфері містобудування від 07.11.2011р. складений відносно позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що у відповідності до вимог ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати.

Отже, судові витрати, понесені позивачем не можуть бути стягнуті з державного бюджету з урахуванням ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2 - 10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 157, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ДАФІ» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про скасування постанови від 11.11.2011р. № 167-10 відмовити.

В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ДАФІ» про скасування протоколу про правопорушення у сфері містобудування від 07.11.2011р. провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 26.03.2012р.

Суддя ОСОБА_1