Справа № 2а/0470/2998/12
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2012 р. Справа №2а/0470/2998/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддяОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю представників: позивача відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпропетровську Дніпропетровської області до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району про стягення недоїмки, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 29 лютого 2012 року надійшов адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпропетровську Дніпропетровської області до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району про стягнення недоїмки в розмірі 998,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач має заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 998,68 грн., яку в добровільному порядку не сплачує.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що сума заборгованості визнається підприємством, позивач має право на стягнення такої суми, однак, визнані кредиторські вимоги вже включено до реєстру кредиторів, ліквідаційний баланс затверджено, отже, у разі задоволення позову існує можливість подвійного стягнення суми.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району перебуває на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області як платник обовязкових страхових внесків (страхувальник) з 1 липня 2001 року за реєстраційним номером №.

Згідно із положеннями Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 22 лютого 2001 року №2272-ІІІ та відповідно до виду діяльності (код КВЕД 70.20.2) страхувальнику було встановлено страховий тариф 0,57% на фонд нарахованої заробітної плати.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Звіту щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 4 квартал 2011 року залишок заборгованості відповідача на початок та кінець звітного кварталу, у тому числі недоїмка, становить 998,68 грн.

Згідно довідки №79 від 15 листопада 2011 року позивачем проведено документальну невиїзну перевірку Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району щодо правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати страхових внесків до Фонду та їх витрачання, якою встановлено наявність у відповідача заборгованості станом на 1 жовтня 2011 року в сумі 998,68 грн.

Відповідно до пункту 5.1 Інструкції «Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» №36, затвердженої Постановою Правління ФССНВУ від 12 липня 2007 року, не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк.

Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування. Кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не включаються до складу Державного бюджету України, використовуються виключно за їх прямим призначенням і зараховуються на єдиний централізований рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків в установах банків, визначених Кабінетом Міністрів України для обслуговування коштів Державного бюджету України, або спеціалізованого банку, який обслуговує фонди соціального страхування.

Відповідно до статей 45, 46, 47, 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється за рахунок: внесків роботодавців; капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників; прибутку, одержаного від тимчасово вільних коштів Фонду на депозитних рахунках; коштів, одержаних від стягнення відповідно до законодавства штрафів і пені з підприємств, а також штрафів з працівників, винних у порушенні вимог нормативних актів з охорони праці; добровільних внесків та інших надходжень, отримання яких не суперечить законодавству. Розрахунок розміру страхового внеску для кожного підприємства провадиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.12 Інструкції «Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» №36, затвердженої Постановою Правління ФССНВУ від 12 липня 2007 року, страхові внески сплачуються: страхувальниками-роботодавцями - у день одержання коштів на оплату праці в установах банків. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки.

У разі виплати заробітної плати за першу половину місяця страхувальник одночасно з одержанням зазначених сум сплачує страхові внески, нараховані на суму цих виплат.

Таким чином, відповідач як страхувальник зобовязаний своєчасно та повністю сплачувати страхові внески в розмірі і строки, передбачені Законом України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ненадходження коштів перешкоджає своєчасній виплаті витрат по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди потерпілим.

Судом встановлено, що станом на 19 березня 2012 року сума заборгованості заявлена в цьому спорі не сплачена, до відповідного бюджету не надходила, отже суд вбачає наявними підстави для задоволення позову, поданого на реалізацію повноважень субєкта владних повноважень.

Поряд з цим, суд не вважає обґрунтованими посилання відповідача на факт визнання кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу, як на підставу відмови в задоволенні заявлених позовних вимог, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 29 липня 2011 року Дніпропетровською міською радою прийнято рішення «Про припинення юридичних осіб деяких комунальних житлово-експлуатаційних підприємств Дніпропетровської міської ради» №40/14, серед яких визначено Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району.

Судом встановлено, та підтверджено представниками сторін у судовому засіданні, що на виконання рішення про ліквідацію було опубліковано відповідне оголошення та встановлено строк на подання кредиторських вимог.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпропетровську Дніпропетровської області за вих. №5068ю від 16 грудня 2011 року направлено Голові ліквідаційної комісії Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району заяву про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 998,68 грн.

Згідно протоколу засідання ліквідаційної комісії КВЖРЕП Ленінського району від 28 грудня 2011 року заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпропетровську Дніпропетровської області за вих. №5068ю від 16 грудня 2011 року (вх. №1063 від 23 грудня 2011 року) на суму 998,68 грн. розглянуто, вирішено визнати заявлені вимоги та включити їх до реєстру кредиторів підприємства.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що на час розгляду спору заявлені до стягнення суми зараховані до бюджету.

Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову з причин визнання відповідачем кредиторських вимог, оскільки визнання таких вимог не є тотожнім зарахуванню сум, заявлених до стягнення, до бюджету.

Щодо посилань відповідача на можливість подвійного стягнення заявленої суми, суд зазначає, що таке подвійне стягнення не відбудеться. Так, за наявності виконавчого листа у справі та направленні його на примусове виконання до органів державної виконавчої служби, державний виконавець у разі ліквідації боржника - юридичної особи надішле виконавчий документ ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку, а відкрите виконавче провадження у такому випадку підлягає закінченню (згідно із статтями 49, 67 Закону України «Про виконавче провадження»). В такому випадку саме ліквідатор приймає рішення про забезпечення погашення кредиторських вимог, та має контролювати відсутність подвійних платежів, крім того, представник відповідача зазначив, що не виключає можливість добровільного погашення заявлених сум у найближчий час.

З урахуванням викладеного, суд вважає правомірним стягнення з відповідача на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області недоїмки в сумі 998,68 грн.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпропетровську Дніпропетровської області до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району про стягнення недоїмки задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпропетровську Дніпропетровської області недоїмку в розмірі 998,68 грн. (девятсот девяносто вісім грн. 68 коп.).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 23 березня 2012 року.

Суддя ОСОБА_1