Справа № 817/1102/15
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" жовтня 2015 р. Справа № 817/1102/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" липня 2015 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області до Селянсько-о фермерського господарства "Лісове" про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач звернулося з позовом, в якому просив стягнути заборгованість з СФГ "Лісове"

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працівникам відповідача призначена і виплачується пенсія на пільгових умовах відповідно до пунктів "б-з" статі 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії становлять 9255,18 грн. і на дану суму, з розрахунку наявності заборгованості з січня по березень 2015 року, УПФУ в Березнівському районі направило для СФГ "Лісове" розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідачем в добровільному порядку не погашена заборгованості , а тому позивач просив стягнути її в судовому порядку.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі до СФГ "Лісове" про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а тому такі витрати не є витратами Пенсійного фонду в розумінні п.6.1 Інструкції і не підлягає відшкодуванню у визначеному нею порядку.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного .

Встановлено, що СФГ "Лісове" є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і страхувальником в розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Працівницям СФГ "Лісове" ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 призначена та виплачується пенсія за віком на підставі п. "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як жінкам, які працюють в сільському господарстві та виховали п'ятеро чи більше дітей, що підтверджується копіями протоколів про призначення пільгових пенсій, копіями довідок про роботу, копіями довідок про народження та виховання п'ятьох чи більше дітей.

Відповідно до п.6.1 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

За таких обставин, на переконання позивача, СФГ "Лісове" зобов'язане відшкодовувати пенсійному фонду витрати пов'язані виплатою та доставкою пільгових пенсій призначених на пільгових умовах працівникам вказаного підприємства. Зокрема, витрати на виплату та доставку пенсії призначеної на підставі п. "ж" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 У зв'язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає .

Пунктом "ж" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 5 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

У п. 1 ст. 1 та абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" закріплено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Для підприємств, установ, організацій, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 1 статті 4 зазначеного вище Закону встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01.01.2015 року, було внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Отже, виходячи з викладених правових норм вбачається, що законодавством для суб'єктів господарювання - платників фіксованого сільськогосподарського податку регламентовані пільги з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, однак, з 01.01.2015 р. із законодавства виключено такий вид податку, а для платників єдиного податку зазначені пільги жодною законодавчою нормою не передбачені.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" об'єктом оподаткування для платників збору є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього закону.

Згідно з пунктами 6.4-6.5 розділу 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 01 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

За приписами пункту 6.8 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Крім того, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до п. 16 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить зазначеному Закону.

Таким чином, витрати на виплату та доставку пенсій особам, призначених відповідно до "ж" закону України "Про пенсійне забезпечення" покриваються підприємствами та організаціями до набуття особами права на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" .

Отже, з 01.01.2015 р. правовою підставою для виникнення у фермерського господарства зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної його колишньому працівнику на підставі п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є сукупність наступних умов: 1) факт роботи такого пенсіонера в цьому господарстві, незалежно від тривалості стажу; 2) фермерське господарство є платником єдиного податку.

Матеріалами справи підтверджено, що наведені вище особи працювали у відповідача. При цьому вони, як матері, що виховали п'ятеро і більше дітей та працювали у сільськогосподарському виробництві, набули права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України №1788-XII.

Як встановлено, позивач повідомлявся у встановленому порядку управлінням Фонду про загальні суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується відповідними повідомленнями, в яких зазначено про обов'язок сплати таких сум у визначений строк.

Даний розрахунок, отриманий відповідачем, не оскаржений, так само як не оспорюється і право на пенсію зазначених вище осіб відповідно до п. "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому саме на відповідача покладено обов'язок по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій з січня по березень 2015 року.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджено, що зазначені пенсіонери мають право на призначення дострокової пенсії за віком в силу пункту 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що витрати на виплату і доставку виплаченої їм пенсії повинні відшкодовуватися роботодавцем.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, яку висловлено в постановах Верховного Суду України від 16 квітня, 10 вересня, 08 жовтня 2013 року (21-12а13, 21-215а13, 21-310а13 відповідно), 11 лютого 2014 року (21-471а13) та від 07 липня 2015 року (2а/0370/1328/11) щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції при вирішенні питання щодо правильного застосування пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та підпункту 6.6 розділу 6 Інструкції.

За змістом ч.2 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції не відповідають приписами зазначених правових норм та не узгоджуються з практикою Верховного Суду України, а тому судове рішення підлягає скасуванню відповідно до ст. 202 КАС України, з ухваленням нового - про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області задовольнити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" липня 2015 р. скасувати та прийняти нову.

Позов Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області задовольнити.

Стягнути з Селянського фермерського господарства "Лісове" на користь Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгової пенсії в сумі 9255,18 грн.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: Б.С. Моніч

С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області вул. Андріївська, 48-а,м. Березне,Рівненська область,34600

3- відповідачу: Селянське фермерське господарство "Лісове" вул.Миру,5,с.Балашівка,Березнівський район, Рівненська область,34640

- ,