Справа № 161/15840/14-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Справа № 876/10519/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

за участі секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними, перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні місяці 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області і просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області щодо відмови в перерахуванні призначеної пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, починаючи з 21 вересня 2010 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 21 вересня 2010 року, з врахуванням фактично отриманих сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації.

У запереченні на позовну заяву управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області зазначає, що пенсія ОСОБА_1 призначена відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» з 21 вересня 2010 року. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 90 %. На момент розгляду справи в суді та звернення позивача до управління ПФУ в м. Луцьку (30.07.2014 року) щодо перерахунку розміру пенсії з врахуванням інших виплат, чинною є редакція ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу», згідно якої пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, відсутні підстави для перерахунку пенсії державного службовця в розмірі 90% від заробітної плати. Тому, включити до заробітної плати при обчисленні (перерахунку) пенсії державного службовця матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації, немає законних підстав. Крім того, позивачем порушено 6-ти місячний строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку стосовно не включення ОСОБА_1 до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації - неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з 30.07.2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Суд першої інстанції, зокрема, вказав, що статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку управлінням Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області. Апелянт, зокрема, звертає увагу на те, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не належить до інших надбавок, матеріальна допомога на оздоровлення та індексація не включається у структуру заробітної плати, з якої визначається розмір пенсії державного службовця. Тому, при визначенні розміру призначеної (перерахованої) пенсії обґрунтовано не були враховані ці виплати.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи.

Пенсія позивачу призначена відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» з 21 вересня 2010 року.

Розмір пенсії обчислено згідно довідки про склад заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або спеціальні звання, надбавка за вислугу років) та довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подавалися для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи із сум заробітної плати станом на 20 вересня 2010 року. При обчисленні розміру пенсії управлінням Пенсійного фонду України у місті Луцьку Волинської області не було враховано в заробіток сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У серпні 2014 року позивач зверталась до відповідача з приводу перерахунку та виплати пенсії, але у вересні 2014 року їй було відмовлено.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

На підставі частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» передбачено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Позивач 30 липня 2014 року зверталась до управління Пенсійного фонду України в Волинській області з приводу перерахунку пенсії і тому суд правильно, саме з цієї дати, зобов'язав відповідача здійснити перерахунок та виплати позивачу, з врахуванням виплачених сум.

Законність та правильність рішення суду першої інстанції підтверджується стабільною і незмінною судовою практикою вищестоящих судів, зокрема, - Вищого адміністративного суду України та Верховного суду України.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду не знаходить.

Тому колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, оскільки вважає апеляційні вимоги неаргументованими.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2014 року в справі №161/15840/14а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 27.10.2015 року