Справа № 367/3138/15-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/3138/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кухленко Д.С.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Самсонова М.М., за участю представника відповідача Залужняк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ірпінської міської ради Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14 липня 2015 р. у справі № 367/3138/15-а за позовом ОСОБА_3 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправними дії, -

В С Т А Н О В И В :

14.05.2015р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Ірпінської міської ради Київської області про визнання неправомірними дії щодо не розгляду її звернення від 10.02.2014р. про одержання безоплатно у власність земельну ділянку та про зобов'язання відповідача розглянути її заяву від 10.02.2014р. та надати у місячний строк дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок або мотивовану відмову у його наданні.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернулася до відповідача із заявою від 10.02.2014р. про одержання земельної ділянки у власність, проте, відповідач порушуючи норми закону протиправно тривалий час не приймає рішення з цього приводу.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 14.07.2015 р. позовні вимоги задоволено: визнано неправомірними дії Ірпінської міської ради Київської області щодо одержання позивачем безоплатно у власність земельну ділянку (дослівно); зобов'язано Ірпінську міську ради Київської області розглянути заяву від 10.02.2014р. та надати позивачу у місячний строк дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив право позивача на безкоштовне отримання земельної ділянки у власність.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач надав позивачу 17.04.2015р. відповідь про те, що рішенням комісії вирішено відкласти розгляд заяви позивача, розглянути його повторно, та позивачу запропоновано надати додатковий документ. Крім того, апелянт зазначив, що суд першої інстанції, вирішуючи спір за суттю, втрутився у дискрецію суб'єкта владних повноважень.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 10.02.2014р. звернулася до відповідача із заявою про виділення їй безоплатно у власність земельну ділянку у розмірі 0,085 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку в м.Ірпені по вулиці Мечнікова, та долучила до заяви графічне розташування земельної ділянки (а.с.5-6).

30.01.2015р. перший заступник міського голови Головкевич М.М. надав відповідь № П-311.2 від 30.01.2015р., що Ірпіньска міська рада повідомляє, що заява позивача розглядалась 30.12.2014р. на засіданні постійної депутатської комісії із земельних відносин та вирішено після надання позивачем висновку відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради повторно розглянути її заяву(а.с.8).

05.03.2015р. відповідач листом № П-311.2 надав ОСОБА_3 чергову відповідь, що звернення позивача буде розглядатися на черговому засіданні постійної депутатської комісії із земельних відносин, лісових та природоохоронних питань (а.с.28).

Станом на день розгляду судом апеляційної інстанції даної справи відповідач не розглянув заяву ОСОБА_3 від 10.02.2014р. про виділення їй безоплатно у власність земельну ділянку і рішення з цього питання не прийняв.

Вищенаведені обставини відповідними доказами і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі Закон № 280) визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст.10 Закону № 280 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 26.Закону № 280 визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської ради.

Статтею 33 Закону № 280 встановленні повноваження сілької ради у сфері регулювання земельних відносин.

Аналогічне право щодо повноважень сільської ради з приводу вирішення земельних спорів закріплено в п. "й" ст. 12 Земельного кодексу України

Відповідно до ст. 116 та 123 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 Земельного кодексу України визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частиною 1 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 118 Земельного кодексу України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно частини 6 вказаної статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_3 від 10.02.2014р. щодо виділення їй безоплатно у власність земельну ділянку у розмірі 0,085 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку на день прийняття судом першої інстанції постанови Ірпінською міською радою Київської області розглянута не була, що є грубим порушенням строків розгляду такої заяви, отже, грубим порушенням положень ст.118 Земельного кодексу України.

Апелянтом вказане не спростовано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправними дії Ірпінської міської ради Київської області стосовно неналежного розгляду заяви ОСОБА_3 від 10.02.2014 року про одержання ОСОБА_3 безоплатно у власність земельної ділянки.

Проте, колегія суддів не згодна з іншим висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до вищевказаних норм закону саме до повноважень відповідача належить вирішувати питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або відмовити, тобто лише відповідач має виключне право прийняти рішення щодо обґрунтованості заяви позивача від 10.02.2014р. про виділення у власність земельної ділянки.

Задовольняючи ці позовні вимоги, суд першої інстанції перебрав на себе функції суб'єкта владних повноважень.

Отже, задоволення судом першої інстанції позовної вимоги про зобов'язання Ірпінську міську ради Київської області розглянути заяву від 10.02.2014р. та надати позивачу у місячний строк дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є необґрунтованою та передчасним, а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача розглянути у встановленому законом порядку заяву ОСОБА_3 від 10.02.2014 року та надати ОСОБА_3 у місячний строк відповідь щодо розгляду її заяви від 10.02.2014 року.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для її скасування, та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Повний текст постанови виготовлено 26.10.2015р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 24, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ірпінської міської ради Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14 липня 2015 р., задовольнити частково.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14 липня 2015 р. у справі № 367/3138/15-а за позовом ОСОБА_3 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправними дії, скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ірпінської міської ради Київської області стосовно неналежного розгляду заяви ОСОБА_3 від 10.02.2014 року щодо одержання ОСОБА_3 безоплатно у власність земельної ділянки.

Зобов'язати Ірпінську міську раду Київської області розглянути у встановленому законом порядку заяву ОСОБА_3 від 10.02.2014 року та надати ОСОБА_3 у місячний строк відповідь щодо розгляду її заяви від 10.02.2014 року.

У задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Епель О.В.