Справа № 645/563/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/800/35271/15

К/800/35297/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова, Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова на постанову Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова (далі також - УПФУ в Фрунзенському районі м.Харкова), Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Вимоги обґрунтовував тим, що він є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, має 2 групу інвалідності, захворювання пов'язані з наслідками аварії на ЧАЕС та відповідно до статі 14 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) позивача віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова, отримує державну пенсія та додаткову пенсія по інвалідності по захворюванням, пов'язаними з наслідками Чорнобильської катастрофи згідно норм Закону № 796-ХІІ ).

Позивач також зазначає, що відповідно до статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, та розмір його пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Усупереч зазначеним вище нормам відповідач не провів нарахування цих пенсій у таких розмірах.

Відмова відповідача щодо здійснення перегляду призначених йому пенсій відповідно до вимог статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ є неправомірною, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року, що набрав чинності з 01 січня 2014 року, не передбачено щоб норми та положення Закону № 796-ХІІ в редакції від 28 лютого 1991 року застосовувалися у 2014 році у порядку та розмірах , встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України. Відповідач, на думку позивача, помилково вважає, що при нарахуванні та виплаті у 2014 році пенсій (державної (основної) та додаткової) особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, необхідно застосовувати норми Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, яка мала термін дії тільки на 2012 та 2013 бюджетні роки (надалі - Порядок №1210), а не норми Закону № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року.

А тому, з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив:

- визнати протиправною відмову УПФУ в Фрунзенському районі м.Харкова, і як співвиконавців державної політики у сфері пенсійного забезпечення громадян України, також: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Пенсійного фонду України та Міністерства соціальної політики України, які адмініструють вказану державну політику у сфері пенсійного забезпечення громадян, в призначенні, перерахунку та виплаті щомісячних державної та додаткової пенсій відповідно до вимог ст. ст. 50 ч.1, 54 ч.4, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат;

- зобов'язати УПФУ в Фрунзенському районі м.Харкова здійснити йому, як інваліду другої групи, починаючи з 01 січня 2014 року, призначення, перерахунок, організаційне забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування з бюджетних коштів бюджетних програм КПКВК 2506020 та КПКВК 2506050 видаткової частини державного бюджету України та виплату з них щомісячної державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах; державної пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 54 ч.4, 50 ч.1, 67 Закону № 796-ХІІ, у відповідності до положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат без встановлення кінцевої дати періоду перерахунку державної пенсії;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити контроль за призначенням та перерахунком йому, як інваліду другої групи, починаючи з 01 січня 2014 року, щомісячної державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах: державної пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 54 ч.4, 50 ч.1, 67 Закону № 796-ХІІ, у відповідності до положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат без встановлення кінцевої дати періоду перерахунку державної пенсії та організаційно забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування з бюджетних коштів бюджетних програм КПКВК 2506020 та КПКВК 2506050 видаткової частини державного бюджету України та виплати йому вказаних пенсій;

- зобов'язати Пенсійний фонд України здійснити контроль за призначенням і перерахунком йому, як інваліду другої групи, починаючи з 01 січня 2014 року, щомісячної державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах: державної пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 54 ч.4, 50 ч.1, 67 Закону № 796-ХІІ, у відповідності до положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат без встановлення кінцевої дати періоду перерахунку державної пенсії та організаційно забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування з бюджетних коштів бюджетних програм КПКВК 2506020 та КПКВК 2506050 видаткової частини державного бюджету України та виплати йому вказаних пенсій;

- зобов'язати Міністерство соціальної політики України здійснити контроль за призначенням і перерахунком йому, як інваліду другої групи, починаючи з 01 січня 2014 року, щомісячної державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах: державної пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 54 ч.4, 50 ч.1, 67 Закону № 796-ХІІ, у відповідності до положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат без встановлення кінцевої дати періоду перерахунку державної пенсії та організаційно забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування з бюджетних коштів бюджетних програм КПКВК 2506020 та КПКВК 2506050 видаткової частини державного бюджету України та виплати йому вказаних пенсій;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Пенсійний фонд України, Міністерство соціальної політики України виконати постанову суду негайно та подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 30 січня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01 січня 2014 року по 28 липня 2014 року залишено без розгляду.

Постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова, за період з 29 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року, що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону № 796-ХІІ, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат з 29 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язано УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 з 29 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року перерахунок та виплату щомісячної державної пенсії по інвалідності, як інваліду II групи, в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. 54, ст. 67 Закону № 796-ХІІ, з урахуванням частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов'язано УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 з 29 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду II групи, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону № 796-ХІІ, з урахуванням частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення, та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В свою чергу, Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова у своїй касаційній скарзі, до якої приєдналось і Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обов'язку відповідача здійснювати позивачу з 29 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року нарахування та виплату основної та додаткової пенсії у розмірах, визначених ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таку позицію Фрунзенського районного суду міста Харкова підтримав і Харківський апеляційний адміністративний суд, який здійснив перегляд цієї справи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального права.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті 54 цього ж Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 названого Закону інвалідам 2 групи віднесеним до категорії 1-ої, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Як установлено судами попередніх інстанцій позивач є інвалідом 2 групи і віднесений до 1-ої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 цього ж Закону.

У липні 2014 року позивачу стало відомо, що відповідач з 01 січня 2014 року невірно нараховував та виплачував йому пенсії (державну (основну) та додаткову) в зв'язку з чим він звернувся до відповідача із заявою про приведення розмірів його пенсій у відповідність до норм ст.ст. 49, 50, 54 ч. 4, 67, Закону № 796 - XII, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплати пенсії за цей період. На що відповідач відмовив йому в перерахунку призначених пенсій з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та зазначив про правомірність визначення розміру пенсії.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХП.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 231-V встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» в редакції, яка діяла до 03 серпня 2014 року, не було передбачено обмежень щодо застосування ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, повноваження визначати розмір державної та додаткової пенсії, передбаченої вищезазначеними положеннями, Кабінету Міністрів України не делеговано.

Разом з тим, Законом України Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було доповнено п. 6-7, яким установлено, що норми і положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначений закон набрав чинності 03 серпня 2014 року.

Таким чином, в період з 29 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року розмір основної та додаткової пенсії позивача повинен визначатися саме ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Разом з тим, після 02 серпня 2014 року підстави для застосування до даних правовідносин положень ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, відсутні.

Стосовно вимог позивача, що Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова, Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Пенсійного фонду України мають вчинити дії, щодо призначення та виплати належної йому пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці. Допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддями у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших, визначених законодавством.

Згідно із п. 12 зазначеного Положення Управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до зазначеного Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Пенсійний фонд України діють в межах покладених на них повноважень та згідно діючого законодавства не порушили права та законні інтереси позивача, а тому суди прийшли до обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 2201, 223, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко