Справа № 2а-5282/12/0170/10
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/26946/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 5 червня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим про визнання незаконною бездіяльності та стягнення суми,

в с т а н о в и л а :

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим про зобов'язання Апеляційного суду Автономної Республіки Крим надати управлінню Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим довідки про розмір заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді для розрахунку щомісячного грошового утримання ОСОБА_4, управління Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 1 травня 2012 року; стягнення з управління Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим невиплаченого щомісячного грошового утримання судді у відставці за період з лютого 2007 року по квітень 2012 року в сумі 90554 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 5 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року, позов задоволено. Зобов'язано Апеляційний суд Автономної Республіки Крим надати управлінню Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим довідки про розмір заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді для розрахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_4 Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим проводити позивачці перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці починаючи з 1 травня 2012 року. Постановлено стягнути з управління Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим на користь ОСОБА_4 невиплачене щомісячне грошове утримання судді у відставці за період з лютого 2007 року по квітень 2012 року в сумі 90554 грн. 00 коп.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 5 серпня 2005 року ОСОБА_4 вийшла у відставку з посади судді Апеляційного суду Автономної Республіки Крим і їй було призначено довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України «Про статус суддів».

Не погоджуючись з розміром грошового утримання судді у відставці, який їй розраховується управлінням Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим,позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачка має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до положень ст. 43 Закону України «Про статус суддів» та ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, і для обрахунку посадового окладу необхідно брати не встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» № 865 від 3 вересня 2005 року розмір мінімальної заробітної плати у розмірі 332 грн., а розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законами про Державний бюджет України на відповідні роки.

Проте повністю погодитися з висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки судів попередніх інстанцій зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин справи і не ґрунтуються на законі.

Так, ч.1 ст. 161 КАС України передбачено, що під час прийняття постанови суд вирішує: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання постанови; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В порушення вимог вищенаведених вимог закону суди попередніх інстанцій взагалі не з'ясували та не зазначили у своїх рішеннях які ж конкретно рішення, дії чи бездіяльність кожного з відповідачів оскаржує позивачка. Матеріали справи не містять будь-яких доказів про те, що вона зверталася до відповідача із заявами про неправильне нарахування пенсії та їй було відмовлено. Між тим, від з'ясування вказаних обставин залежить правильне вирішення спору.

Верховний Суд України у постанові від 24 березня 2015 року (справа № 21-584а14) роз'яснив, що оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці законодавцем визначено у відсотковому співвідношення до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, то у разі зміни (у напрямі збільшення) вказаної винагороди, у судді, який вийшов у відставку, з'являється право на перерахунок щомісячного довічного утримання, в той час як у пенсійного органу - обов'язок здійснити відповідний перерахунок.

Однак, стягуючи з управління Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим на користь позивачки невиплачене щомісячне грошове утримання судді у відставці за період з лютого 2007 року по квітень 2012 року в сумі 90554 грн. 00 коп. та виходячи з того, що для розрахунку щомісячного грошового утримання судді за основу має бути взято посадовий оклад працюючого на відповідній посаді судді, який потрібно обчислюватися виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законами про Державний бюджет України на відповідні роки, суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не з'ясували чи отримував суддя, який працює на відповідній посаді, заробітну плату виходячи саме з такого розрахунку, про який заявила вимоги позивачка, та в якому дійсно розмірі отримував заробітну плату суддя на відповідній посаді за період з лютого 2007 року.

При цьому суд першої інстанції взагалі зробив суперечливі висновки. Зазначивши у мотивувальній частині постанови про те, що перевірити обґрунтованість заявленої позивачкою до стягнення суми неможливо, в той же час постановив рішення про стягнення на користь позивачки 90554 грн. Суд апеляційної інстанції на ці обставини уваги не звернув.

Крім того, зобов'язуючи Апеляційний суд Автономної Республіки Крим надати управлінню Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим довідки про розмір заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді для розрахунку щомісячного грошового утримання ОСОБА_4, суди не вказали за який період та станом на яку дату мають бути надані цим відповідачем зазначені довідки.

Не ґрунтується на законі та матеріалах справи й висновок суду першої інстанції про те, що на дані правовідносини не поширюються положення ст.99 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 цього Кодексу підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню на підставі ч. 2 ст. 227 КАС України з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 5 червня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк