Справа № 2а/0470/1117/12
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2012-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/1117/12
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю представників сторін:
від прокурора: від позивача: від відповідача: ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі до Комунального підприємства «Кривбасводоканал»про стягнення 7 128 831 грн. 90 коп., -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2012 року Прокурор Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» та, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 16.03.2012р., просить стягнути з останнього до Державного бюджету України суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 7 128 831 грн. 90 коп.

Свої позовні вимоги прокурор та позивач обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість самостійно задекларованих сум по деклараціях та відповідно до договорів про розстрочення грошових зобовязань № 113 від 30.06.2010р., № 34 від 02.03.2011р., № 156 від 09.09.2011р., № 75 від 30.04.2011р., № 56 від 31.03.2011р., № 143 від 30.08.2011р., № 98 від 30.05.2011р., № 124 від 29.07.2011р. на загальну суму 7 128 831 грн. 90 коп., яку відповідач не сплатив у встановлені законодавством строки, що є порушенням норм ст. 57 Податкового кодексу України. Податковою інспекцією вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу та у 2003р. у відповідності до вимог Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами № 2181-Ш ( чинного на 2003р.) виставлялися боржнику перша та друга податкові вимоги, які залишилися не виконаними відповідачем.

Прокурор та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, надав суду заяву про визнання позову, в якій просить відстрочити виконання рішення суду терміном на 2 роки, а саме: до 01.03.2014р.;розстрочити виконання рішення суду строком на 5 років, починаючи з 01.03.2014р. з встановленням щомісячних рівних платежів та зобовязати Південну МДПІ м. Кривого Рогу відображати розстрочку суми податкового боргу по цій справі в особовому рахунку платника податків КП «Кривбасводоканал» на підставі ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України посилаючись на те, що наявність дебіторської заборгованості перед відповідачем теплопостачальних організацій м. Кривого Рогу становлять на загальну суму 101 636,7 тис. грн., те, що з 2001 по 2011р.р. відповідачем проводиться робота по стягненню заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за результатами якої подані позови до господарського суду Дніпропетровської області за результатами розгляду яких стягнуто коштів на користь відповідача 76 925 731 грн. 41 коп., однак рішення судів не виконуються у звязку з зупиненням виконавчого провадження, загальна сума заборгованості КЖП перед відповідачем щодо яких проводиться процедура банкрутства та ліквідації складає 44 064 407,49 грн., тарифи, які діють на сьогоднішній день, не відповідають дійсним затратам, які несе підприємство відповідача, кредиторська заборгованість на 01.02.2012р. становить 170 243,3 тис. грн., при цьому, збитки підприємства за 2011р. становлять 22 950 тис. грн., а за 2012р. 2856,0 грн.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 19.03.2012р.

Заслухавши прокурора та представників сторін, які брали участь у судовому розгляді справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 7 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що субєктом владних повноважень є орган державної влади орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.8 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 20.1.18 ст. 20 Податкового кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010р. органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач орган державної податкової служби є субєктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» зареєстроване виконавчим комітетом Криворізької міської ради 10.05.2005р. за № 0002590 за адресою: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а та перебуває на обліку як платник податків у Південній міжрайонній ДПІ у м. Кривому Розі з 18.10.1993р. за № 4580, що підтверджується копією довідки з ЄДРПОУ станом на 23.12.2011р. та довідкою про взяття на облік платника податків від 20.12.2011р. за № 1828 (а.с.7-11).

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що КП «Кривбасводоканал» є платником податку на додану вартість про що свідчать копії декларацій, поданих відповідачем до податкового органу (а.с.40-55, 108-111).

Так, КП «Кривбасводоканал були подані наступні декларації з податку на додану вартість:

- декларація № НОМЕР_1 за грудень 2010р. від 18.01.2011р. на суму 1 771 512 грн.(а.с.108-109);

- декларація № за січень 2011р. від 17.02.2011р. на суму 1852897 грн. (а.с.40-41);

- декларація № за лютий 2011р. від 17.03.2011р. на суму 1322 695 грн.(а.с.110-111);

- декларація № НОМЕР_2 за березень 2011р. від 15.04.2011р. на суму 1565763 грн. (а.с.44-45);

- декларація № НОМЕР_3 за квітень 2011р від 18.05.2011р. на суму 1 624329 грн. (а.с.42-43);

- декларація № НОМЕР_4 за травень 2011р. від 16.06.2011р. на суму 1 451 259 грн. (а.с.46-47);

- декларація № НОМЕР_5 за червень 2011р. від 15.07.2011р. на суму 1683894 грн.(а.с.48-49);

- декларація № НОМЕР_6 за липень 2011р. від 17.08.2011р. на суму 1 189 436 грн. (а.с.50-51);

- декларація № НОМЕР_7 за серпень 2011р. від 20.09.2011р. на суму 1268985 грн.(а.с.52-53);

- декларація № НОМЕР_8 за жовтень 2011р. від 17.11.2011р. на суму 1261952 грн. (а.с.54-55).

Суми грошових зобовязань за вказаними вище деклараціями з податку на додану вартість не були сплачені відповідачем у повному обсязі та у встановлений законодавством строк, у звязку з чим податковим органом та КП «Кривбасводоканал» на підставі ст. 100 Податкового кодексу України були укладені наступні договори про розстрочення податкового боргу, а саме:

- договір про розстрочення № 34 від 02.03.2011р. по декларації № НОМЕР_9 (а.с.31);

- договір про розстрочення № 56 від 31.03.2011р. по деклараціях№, №(а.с.32);

- договір про розстрочення № 75 від 30.04.2011р. по декларації № НОМЕР_2 (а.с.33);

- договір про розстрочення № 98 від 30.05.2011р. по декларації № НОМЕР_3(а.с.35);

- договір про розстрочення № 113 від 30.06.2011р. по декларації № НОМЕР_4(а.с.36);

- договір про розстрочення № 124 від 29.07.2011р. по декларації № НОМЕР_5(а.с.37);

- договір про розстрочення № 143 від 30.08.2011р. по декларації № НОМЕР_6 (а.с.38);

- договір про розстрочення № 156 від 30.09.2011р. по декларації № НОМЕР_7(а.с.39).

Згідно п.1 умов вищевказаних договорів суми податкового боргу за вищевказаними деклараціями відповідачеві було розстрочено рівними частинами до 20.12.2011р.

Однак, відповідач умови вищевказаних договорів щодо сплати розстроченого податкового боргу не виконав, у строк до 20.12.2011р. податкового боргу за деклараціями з податку на додану вартість не сплатив.

Таким чином податковий борг за вищевказаними деклараціями з урахуванням строків сплати визначених договорами про розстрочення податкового боргу у відповідача виник з 21.12.2011р.

Також судом встановлено, що податковий борг у відповідача існує з 2003р. та лише збільшується, а тому підстави для направлення податкової вимоги у відповідності до вимог ст. 59 Податкового кодексу України у податкової інспекції не має, оскільки податковим органом у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(чинного станом на 2003р.) здійснювалися заходи щодо погашення відповідачем вказаного податкового боргу та були направлені на адресу відповідача дві податкові вимоги, а саме:

- перша податкова вимога № 1/140 від 05.05.2003р. на суму 74878 грн. 33 коп., яка була отримана відповідачем 05.05.2003р.(а.с.15);

- друга податкова вимога № 2/194 від 06.06.2003р. на суму 552890 грн. 50 коп., яка була вручена відповідачеві 10.06.2003р., про що свідчить відмітка на корінці податкової вимоги (а.с.15).

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідачем сплачувалася частково сума податкового боргу та згідно наданого уточненого розрахунку та з усних пояснень як представників позивача, так і відповідача встановлено, що відповідачем частково погашалася сума податкового боргу у ході розгляду цієї справи у звязку з чим сплачена частина податкового боргу, в тому числі відсотки за користування розстроченням і пеня та станом на 19.03.2012р. податковий борг відповідача з податку на додану вартість становить у загальній сумі 7 128 831 грн. 90 коп.(а.с.114-115).

Відповідно до п.п.14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобовязання ( з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до п.36.1, п.36.2 ст. 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

У відповідності до ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов та підтвердив наявність у нього узгодженого податкового боргу на загальну суму у розмірі 7 128 831 грн. 90 коп. (а.с.77-80).

Частиною 3 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

За викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги прокурора та позивача про стягнення суми податкового боргу з відповідача у розмірі 7 128 831 грн. 90 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, розглядаючи заяву відповідача про визнання позову, в якій відповідач просить відстрочити виконання даного рішення суду терміном на 2 роки, а саме: до 01.03.2014р.;розстрочити виконання рішення суду строком на 5 років, починаючи з 01.03.2014р. з встановленням щомісячних рівних платежів та зобовязати Південну МДПІ м.Кривого Рогу відображати розстрочку суми податкового боргу по цій справі в особовому рахунку платника податків КП «Кривбасводоканал» на підставі ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Таким чином з аналізу вищенаведеної норми видно, що відстрочення або розстрочення виконання судового рішення може відбуватися лише на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили і за яким видано судом виконавчий лист та у разі наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення ( відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна).

Як свідчать матеріали даної справи рішення у цій справі станом на 19.03.2011р. не набрало законної сили, судом виконавчий лист не видано, державним виконавцем не вчинялися будь-які дії, направлені на виконання вказаного рішення суду, а тому суд приходить до висновку про відсутність обставин на момент розгляду справи, що дають підстави для розгляду заяви відповідача про відстрочення та розстрочення судового рішення.

Крім того, відповідачем на підтвердження обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, а саме: доказів відсутності коштів на рахунках відповідача, доказів відсутності майна за рахунок якого може бути стягнуто податковий борг, суду не надано.

За таких обставин, підстави наведені відповідачем у заяві для відстрочення та розстрочення судового рішення, а саме: наявність дебіторської та кредиторської заборгованості, не можуть бути прийняті судом як обставини, що ускладнюють виконання судового рішення з урахуванням вимог ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, вимога відповідача про зобовязання Південну МДПІ м. Кривого Рогу відображати розстрочку суми податкового боргу по цій справі в особовому рахунку платника податків КП «Кривбасводоканал» є безпідставною, оскільки така вимога для відстрочки та розстрочки судового рішення не передбачена ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги викладене, суд не находить підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочку та розстрочку судового рішення у даній справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71,86, 94, 112, 122, 128, 160, 161, 162, 163,167, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про стягнення 7 128 831 грн. 90 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (50027, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6А, ) до Державного бюджету України (р/р №0019, код бюджетної класифікації 14010100, отримувач УДКС України у м.Кривому Розі, , банк одержувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012) суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 7 128 831 грн. 90 коп. ( сім мільйонів сто двадцять вісім тисяч вісімсот тридцять одна грн. 90 коп.).

В задоволенні заяви КП «Кривбасводоканал» про відстрочку, розстрочку виконання рішення та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 26.03.2012р.

Суддя ОСОБА_1