Справа № 484/3000/15-а
Суддя: Закревський В. І.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/3000/15-а
Провадження № 2-а/484/111/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі :

головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі Ярославській С.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області, про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень , щодо відмови в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою та зобовязати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

28.07.2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень щодо відмови в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою та зобовязати вчинити дії.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 08 липня 2015 року вона звернулася до Первомайської міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 300 кв.м за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, проспект Труда, 3-а, для реконструкції і обслуговування нежитлового приміщення (офіс) та квартири. Відповідачем на вказане звернення була надана письмова відповідь Ж-633 від 08.07.2015р. про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка не відповідає вимогам закону. В своєму листі відповідач зазначає, що земельна ділянка, яка розташована за адресою проспект Труда, 3-а є прибудинковою територією, що визначена актом на право власності чи користування та (або) визначена відповідною містобудівної та землевпорядної документації.

Позивачка вказує, що виконала всі вимоги земельного законодавства та надала до Первомайської міської ради всі необхідні документи, відмова відповідача є незаконною, а тому вона змушена звернутися до суду для захисту свого права.

Також позивач зазначає, що відповідно до ч. 1 п. 34 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин, тобто розгляд заяви про надання особі дозволу на виготовлення проекту землеустрою належить до виключної компетенції сесії ради, яка надає дозвіл або мотивовано відмовляє в його видачі, а поскільки Первомайською міською радою вказане питання вирішене не на пленарному засіданні міської ради, чим на думку позивача вбачається в діях відповідача порушення діючого законодавства.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила «Визнати протиправними дії Первомайської міської ради Миколаївської області про відмові у надані ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 300 кв.м. для реконструкції і обслуговування нежитлового приміщення (офісу) та квартири по проспекту Труда, 3-а в м. Первомайську Миколаївської області, яка викладена в листі Ж-633 від 22.07.2015р., а не рішенням сесії міської ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Зобовязати Первомайську міську раду Миколаївської області вирішити питання стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 300 кв.м. для реконструкції і обслуговування нежитлового приміщення (офісу) та квартири по проспекту Труда, 3-а в м. Первомайську Миколаївської області на сесії міської ради та винести відповідне рішення.»

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала стосовно заявленого позову, просила відмовити в позові, до суду надала заперечення проти як первоначального, так і уточнюючого позову. Свою позицію відповідач мотивував тим, що відповідно до ст. 40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Питання практичної реалізації права на звернення врегульовані Законом України "Про звернення громадян". Даний Закон (ст.3) називає три види звернень громадян: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги.

Аналізуючи визначення термінів, відповідач зробив висновок про те, що позивачем було направлено до органу місцевого самоврядування звернення у формі заяви з метою реалізації конкретних субєктивних прав.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону,- про наслідки розгляду звернень необхідно повідомляти заявника. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням причин відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Слід звернути увагу на те, що в даній нормі Закону не йдеться про нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються, зокрема на пленарному засіданні ради, йдеться про письмовий висновок за результатами розгляду відповідної заяви.

Також відповідач не вважає, що наданням письмової відмови Первомайська міська рада Миколаївської області порушила права позивача. Так, права громадянина при розгляді заяви чи скарги та обов'язки суб'єктів, що їх розглядають, закріплено відповідно до ст.ст.18 та 19 Закону. Звернення громадян розглядаються безоплатно.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до відповідних суб'єктів, має право, зокрема: -

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема:

-об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

-письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і сутність прийнятого рішення.

Відповідач погоджується с тим, що відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються відповідно до Закону питання регулювання земельних відносин.

Ст. 33 даного Закону відносить до видання виконавчих органів міських рад підготовку та внесення на розгляд ради пропозицій щодо надання земель, що перебувають у власності територіальних громад, підготовку висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок.

Наведене свідчить про те, що винесенню питання на пленарне засідання передують певні процедури розгляду, які витікають з повноважень виконавчих органів.

Заява позивача від 8.07. 2015р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 300 кв.м. для реконструкції і обслуговування нежитлового приміщення (офісу) та квартири по проспекту Труда, 3-а в м. Первомайську Миколаївської обл. була складена на імя міського голови та відповідно до резолюції направлена на виконання заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів по комунальній власності, земельних відносинах та архітектурних питаннях, головних спеціалістів відділу комунальної власності і земельних відносин управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань міської ради.

Згідно Інструкції з діловодства у виконавчих органах Первомайської міської ради документи, які надходять від фізичних осіб приймаються головним спеціалістом по роботі зі зверненнями громадян сектору контролю і наступного робочого дня надсилається у відповідні виконавчі органи для виконання.

Зазначені органи повинні здійснити відповідні дії щодо виконання документу, а при об'єктивній неможливості - готують обґрунтовану відповідь, яка за підписом керівника направляється заявнику.

П. 8 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до повноважень виконавчих органів міських рад відноситься підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

П.3 ст. 123 ЗК України передбачено, що підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Також в своїх запереченнях відповідач вказує, що ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

- а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

- б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

- в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

-г) прийняття спадщини;

- ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно норм Цивільного кодексу України щодо переходу набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, то ст.377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. N 507, багатоквартирний будинок жилий будинок з двома і більше квартирами.

За житловим законодавством квартира - це відособлена частина житлового будинку, що складається з однієї або декількох кімнат, а також місць допоміжного використання, передбачених для задоволення господарчо - побутових та інших потреб громадян, пов'язаних з їх проживанням в такому приміщенні.

Земельна ділянка має бути єдиною для обслуговування житлового будинку, незалежно від кількості квартир, або часток будинку у ньому, та належати співвласникам цього будинку (власникам квартир або часток) на праві спільної часткової (сумісної) власності.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

При цьому прибудинковою територією вважають встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення та обслуговування жилого будинку й господарських і технічних будівель та споруд біля нього, тобто територію під жилим будинком, проїзди й тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських потреб та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

Призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42 Земельного кодексу України випливає, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об'єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону від 29.11. 2001 р. № 2866-ІІІ "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11.11 2002 р. № 1521 "Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Ч.2 ст. 5 даного Закону передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

- 08.07.2015р. ОСОБА_1 звернулася до Первомайської міської ради Миколаївської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по проспекту Труда, 3-а в м. Первомайську Миколаївської області.

Згідно відповіді № Ж-633 від 22.07.2015р. Первомайської міської ради Миколаївської області ОСОБА_1 розяснено, що у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування обєднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються співласниками.

Ст. 81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б)безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в)приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г)прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно норм Цивільного кодексу України щодо переходу набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, то ст. 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. N 507, багатоквартирний будинок жилий будинок з двома і більше квартирами.

За житловим законодавством квартира це відособлена частина житлового будинку, що складається з однієї або декількох кімнат, а також місць допоміжного використання, передбачених для задоволення господарчо- побутових та інших потреб громадян, пов'язаних з їх проживанням в такому приміщенні.

Земельна ділянка має бути єдиною для обслуговування житлового будинку, незалежно від кількості квартир, або часток будинку у ньому, та належати співвласникам цього будинку (власникам квартир або часток) на праві спільної часткової (сумісної) власності.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

При цьому прибудинковою територією вважають встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення та обслуговування жилого будинку й господарських і технічних будівель та споруд біля нього, тобто територію під жилим будинком, проїзди й тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських потреб та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

Призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42 Земельного кодексу України випливає, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об'єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону від 29 листопада 2001 р. № 2866-ІІІ "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 р. № 1521 "Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Частиною 2 статті 5 даного закону передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини.

Відповідно до ст. 40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Питання практичної реалізації права на звернення врегульовані Законом України "Про звернення громадян". Даний Закон (ст. 3) називає три види звернень громадян: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону про наслідки розгляду звернень необхідно повідомляти заявника. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням причин відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Слід звернути увагу на те, що в даній нормі Закону не йдеться про нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються, зокрема на пленарному засіданні ради, йдеться про письмовий висновок за результатами розгляду відповідної заяви.

Також не вважаємо, що наданням письмової відмови Первомайська міська рада Миколаївської області порушила права позивача. Так, права громадянина при розгляді заяви чи скарги та обов'язки суб'єктів, що їх розглядають, закріплено відповідно до статті 18 і статті 19 Закону. Звернення громадян розглядаються безоплатно.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до відповідних суб'єктів, має право, зокрема:

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і сутність прийнятого рішення.

Відповідно до п.34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються відповідно до Закону питання регулювання земельних відносин.

Ст. 33 даного Закону відносить до видання виконавчих органів міських рад підготовку та внесення на розгляд ради пропозицій щодо надання земель, що перебувають у власності територіальних громад, підготовку висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок.

Наведене свідчить про те, що винесенню питання на пленарне засідання передують певні процедури розгляду, які витікають з повноважень виконавчих органів.

Заява позивача від 8.07. 2015р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 300 кв.м. для реконструкції і обслуговування нежитлового приміщення (офісу) та квартири по проспекту Труда, За в м. Первомайську Миколаївської обл. була складена на імя міського голови та відповідно до резолюції направлена на виконання заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів по комунальній власності, земельних відносинах та архітектурних питаннях, головних спеціалістів відділу комунальної власності і земельних відносин управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань міської ради.

Згідно Інструкції з діловодства у виконавчих органах Первомайської міської ради документи, які надходять від фізичних осіб приймаються головним спеціалістом по роботі зі зверненнями громадян сектору контролю і наступного робочого дня надсилається у відповідні виконавчі органи для виконання. Зазначені органи повинні здійснити відповідні дії щодо виконання документу, а при об'єктивній неможливості - готують обґрунтовану відповідь, яка за підписом керівника направляється заявнику.

Пунктом 8 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до повноважень виконавчих органів міських рад відноситься підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області, про визнання протиправними дії Первомайської міської ради Миколаївської області про відмові у надані ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 300 кв.м. для реконструкції і обслуговування нежитлового приміщення (офісу) та квартири по проспекту Труда, 3-а в м. Первомайськ, Миколаївської області, яка викладена в листі Ж-633 від 22.07.2015, а не рішенням сесії міської ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та зобовязанні Первомайську міську раду Миколаївської області вирішити питання стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 300 кв.м. для реконструкції і обслуговування нежитлового приміщення (офісу) та квартири по проспекту Труда, 3-а в м. Первомайську Миколаївської області на сесії міської ради та винести відповідне рішення., - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя