Справа № 12166/10/2070
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 грудня 2010 р. № 2-а- 12166/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченко А.В.,

при секретарях Король Д.О., Нікітіної О.В.

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НВО «Електр»до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова про скасування податкових повідомлень-рішень , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю НВО «Електр», звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.06.2010 року №/0, від 06.07.2010 р. №/1, від 07.09.2010р. №/2 про визначення сум податкового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 37022,00 грн., з них 24681,0 грн. - сума основного платежу, 12341,00 грн. - штрафна ( фінансова) санкція.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова було проведено невиїзну документальну перевірку ТОВ НВО «Електр»з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Техенергоресурс»за період з 01.03.2009 р. по 30.06.2009 року. За результатами перевірки було складено акт від 01.06.2010р. №1100/23-03-05/14102520.

На підставі акту перевірки начальником ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова за порушення п.п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»було прийняте податкове повідомлення-рішення від 11.06.2010 року №/0 про визначення сум податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) з податку на додану вартість на загальну суму 37022,00 грн., з них 24681,0 грн. - сума основного платежу, 12341,00 грн. - штрафна ( фінансова) санкція.

Підприємство не погодилось з винесеним рішення та оскаржило його до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова та до ДПА у Харківській області.

За результатом розгляду податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скарги підприємства без задоволення.

Позивач вважає, що визначена податковим органом сума податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) з ПДВ та податкове повідомлення-рішення від 11.06.2010 року №/0, від 06.07.2010 р. №/1 , від 07.09.2010р. №/2 є такими, що не відповідають дійсному стану справ на підприємстві і суперечать вимогам чинного законодавства України. Зазначена сума податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) з ПДВ визначена неправомірно, а податкові повідомлення-рішення є незаконними та недійсними і підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в письмових запереченнях на позов та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити в задоволенні позову ТОВ НВО «Електр»в повному обсязі посилаючись на те, що винесені податкові повідомлення-рішення є законними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Також зазначили, що в порушення підпунктів 7.2.1, пункту 7.2, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»ТОВ НВО «Електр»завищено податковий кредит на загальну суму 36265,20 грн. (11584,20 грн. за червень 2009р. та 24681,0 грн. за квітень 2009р.) за рахунок включення до його складу сум податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Техенергоресурс»згідно з податковими накладними, які містять окремим рядком дані місця розташування юридичної особи що не відповідає дійсності, підтвердженням чому є перелік актів про відсутність посадових осіб ТОВ «Техенергоресурс»за юридичною адресою, а саме: Харківська обл., сел. Дергачи, вул. Петровського, 163, комн.116, що складені фахівцями Дергачівською МДПІ Харківської області. Враховуючи надану до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова декларацію по ПДВ за червень 2009р. (від 17.07.2009р. №) підприємство отримало від'ємне значення (різниця між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту з ПДВ за червень 2009 - рядок 18.2 Декларації) у сумі 34491,0 грн.

Тобто, в результаті допущених порушень податкового законодавства, які наведені в акті перевірки, занижено податок на додану вартість за квітень 2009р. на суму 24681,0 та перевіркою зменшено від'ємне значення по ПДВ за червень 2009р. на суму 11584,0 грн. На підставі наведеного просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновків про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю НВО «Електр»перебуває на податковому обліку у ДПІ Жовтневому районі м. Харкова, є платником податку на додану вартість та має індивідуальний податковий номер платника ПДВ.

Судом встановлено, що ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова було проведено невиїзну документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю НВО «Електр»з питань дотримання вимок податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Техенергоресурс»(код за ) за період з 01.03.2009 р. по 30.06.2009 року.

За результатами перевірки було складено акт від 01.06.2010р. №1100/23-03-05/14102520.

На підставі акту перевірки начальником ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова за порушення п.п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»було прийняте податкове повідомлення-рішення від 11.06.2010 року №/0 про визначення сум податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) з податку на додану вартість на суму на загальну суму 37022,00 грн., з них 24681,0 грн. - сума основного платежу, 12341,00 грн. - штрафна ( фінансова) санкція.

Підприємство не погодилось з винесеним рішення та оскаржило його до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова та до ДПА у Харківській області.

За результатом розгляду податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скарги підприємства без задоволення.

Суд зазначає, що згідно з п. 1.32 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", господарська діяльність будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формах.

Згідно з п.п.7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Суд зазначає, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми: сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про ПДВ»датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Щодо твердження ДПІ у Жовтневому районі про недійсність податкових накладних суд вважає за необхідним зазначити наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ НВО «Електр»мало взаємовідносини з ТОВ «Техенергоресурс», а саме було укладено договори підряду №04/03-2009 від 04.03.2009 р. та №19/03-2009 від 19.03.2009 року.

Згідно з пп. 7.2.1, 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України №168 платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника.

Суд вказує, що визначення законодавством юридичного значення податкової накладної, встановлення порядку видачі та вимог щодо формального змісту дає підстави для висновку, що дотримання платником податку зазначеного порядку і форми податкової накладної є підставою для набуття податковою накладною юридичного значення, що в рамках Закону надає право платнику податку на включення до податкового зобов'язання сум ПДВ.

Матеріалами справи підтверджено, що досліджені податківцями податкові накладні виписані з додержанням вимог п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Щодо вимог п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону суд зазначає, що підприємством чітко виконані всі приписи. Податкову накладну складено у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Податкові накладні виписані на кожну поставку товарів.

Суд також звертає увагу на той факт, що підприємство набуває статусу юридичної особи з моменту проведення державної реєстрації. Статтею 87 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа вважається створеною з моменту її державної реєстрації. Відповідно до статті 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Порядок проведення державної реєстрації юридичної особи встановлено статтею 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та і фізичних осіб підприємців". Статтею 24 зазначеного Закону встановлено перелік документів, що подаються для проведення державної реєстрації, окрема, необхідно надати реєстратору заповнену реєстраційну картку в якій містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Суд також вказує, що чинним законодавством України встановлено поняття місцезнаходження юридичної особи, яке закріплене статтею 93 Цивільного кодексу України. Так, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно з вимогами цивільного законодавства до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та і фізичних осіб підприємців" встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Техенергоресурс»протягом всього 2009 року мав місцезнаходження за адресою: Харківська обл., сел. Дергачи, вул. Петровського, 163, комн.116.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що єдиною підставою для зменшення податкового кредиту з податку на додану вартість вказано відсутність директора ТОВ «Техенергоресурс»під час виїзду співробітників податкової за адресою місцезнаходження контрагенту на місці.

Суд вважає за необхідним зазначити, що чинне законодавство України не містить жодної норми з вимогою до керівника підприємства знаходитись невідривно за адресою місцезнаходження підприємства, тому дане посилання податкової є незаконним.

При зазначених обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ НВО «Електр»правомірні, документально та нормативно обґрунтовані, а тому є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладене та керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю НВО «Електр»до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова від 11.06.2010 року №/0, від 06.07.2010 р. №/1, від 07.09.2010р. №/2.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 20 грудня 2010 року.

Суддя А.В. Зінченко