Справа № 826/15841/14
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/4434/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В, Цвіркуна Ю.І.,

при секретарі Ігнатенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві

на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 07 листопада 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року

у справі №826/15841/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінг компані» (надалі - ТОВ «Кінг компані»)

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві (надалі - ДПІ у Печерському районі м.Києва)

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом, в якому поставлено питання про:

визнання протиправними дій ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо складання акту №2627/26-55-22-07/33640507 від 01.09.2014р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кінг компані» (податковий номер 33640507) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р.;

зобов'язання ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з бази даних «Податковий блок» дані, які вносились на підставі акту № 2627/26-55-22-07/33640507 від 01.09.2014р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кінг компані» (податковий номер 33640507) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.11.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015р., позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та прийняття нового, яким відмовити в позові повністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанції, відповідачем було здійснено заходи з метою проведення зустрічної звірки ТОВ «Кінг компані» щодо підтвердження господарських відносини з платниками податків за період з 01.07. 2014р. по 31.08.2014р. за результатами яких складений акт № 2627/26-55-22-07/33640507 від 01.09.2014р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кінг компані» (податковий номер 33640507) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р.

Перевіркою вказано про порушення позивачем вимог п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 та п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р. та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість з 01.07.2014р. по 31.08.2014р.; не підтверджено задекларовані податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р., а також не підтверджено задекларований податковий кредит з податку на додану вартість за період з 01.07. 2014р. по 31.08.2014р.

Надаючи оцінку обставинам у справі, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. (підпункт 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.73.5 ст.3 ПК України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначає Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2010р. №1232.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач є органом державної влади і, відповідно, його діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та аналогічним вимогам Податкового кодексу України. Право податкового органу на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

Суд може захистити право платника податку у разі проведення перевірки, зустрічної звірки за відсутності для цього належних юридичних підстав та з порушенням правил, процедури, встановлених законом. Наявність негативних наслідків такого податкового контролю для можливості судового захисту законом не вимагається. Право на судовий захист пов'язане з самою протиправністю дій.

Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що заходи з метою проведення зустрічної звірки ТОВ «Кінг компані» за результатами якої складено акт №2627, здійснені відповідачем не на підставі, не у спосіб та не в межах, визначених ПК України. При цьому, єдиною підставою для внесення змін до бази є наявність узгоджених податкових зобов'язань, які, зокрема, визначені податковим повідомленням-рішенням, прийнятими на підставі висновків акта перевірки про порушення платником податків податкового законодавства.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції залишаючи без змін рішення суду першої інстанції керувався тим, що податковим органом не доведено належними та достатніми доказами правомірності своїх дій щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Кінг компані», результати якої оформлені актом №2627/26-55-22-07/33640507 від 01.09.2014р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кінг компані» (податковий номер 33640507) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р., що не відповідають формі встановленої Додатком 3 Наказу № 236, а також щодо внесення до інформаційних баз відомостей про результати проведення зустрічних звірок позивача на підставі зазначеного акту, у зв'язку з чим такі дані не можуть бути використані відповідачем при визначенні податкових зобов'язань позивача чи інших, пов'язаних з ним господарською діяльністю, суб'єктів правовідносин.

Однак, судом апеляційної інстанції помилково залишено рішення суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо складання акту №2627/26-55-22-07/33640507 від 01.09.2014р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кінг компані» (податковий номер 33640507) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р.

У зв'язку з цим слід зазначити, що податкові органи під час проведення зустрічних звірок також керуються Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, які затверджені наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011р. №236.

Так, у пункті 4.4 Методичних рекомендацій закріплено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що податковий орган зобов'язаний скласти акт про неможливість проведення зустрічної звірки у разі встановлення фактів, що не дають змоги провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання.

Висновки, викладені в акті перевірки про неможливість проведення зустрічної звірки, є відображенням фактичних дій інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків. Відповідно, дії по складанню акту, та висновки акту про неможливість проведення зустрічної звірки не порушують права платників податків безвідносно до змісту таких актів.

В даному випадку належним способом захисту прав позивача є вимога про визнання протиправними дій щодо підстав та порядку проведення зустрічної звірки.

Разом з тим, позивачем не оспорювалось право державної податкової інспекції на проведення зустрічної звірки та не заявлялись вимоги про визнання неправомірними дій щодо її проведення.

Натомість, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 24 січня 2006 року у справі №21-102во05 суд, установивши порушення вимог законодавства, має захистити права та охоронювані законом інтереси, самостійно обравши спосіб, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Поряд з цим, необхідно враховувати, що способом здійснення податкового контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Відповідно до статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 ПК України зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Вищезазначене також узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, у постанові від 09 грудня 2014 року у справі №21-511а14.

Отже, під час нового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, звернути увагу на правомірність призначення підстав для проведення зустрічної звірки та дій контролюючого органу щодо її проведення з метою належного захисту прав позивача.

При цьому, суд постановляє ухвалу про закінчення з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами тільки після того, як проведено всі дії, необхідні для повного та всебічного з'ясування обставин справи, перевірено всі вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та вичерпано всі можливості збирання й оцінки доказів.

Разом з тим, ч. 4 та ч.5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлює, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Виходячи з положень статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визначати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що судами з'ясовані всі обставини справи і їм надана правильна юридична оцінка. Вказане позбавляє касаційну інстанцію можливості перевірити юридичну оцінку, надану судами попередніх інстанцій всім обставинам справи.

Зважаючи на наведене, касаційна інстанція на підставі статті 227 КАС України дійшла висновку про неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд для повного, достовірного з'ясування та правильного вирішення цього спору.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 07 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року - скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун