Справа № 2-а-1035/11
Суддя: Новікова Н. В.
Дата ухвалення: 2011-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2011 року Токмацький районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Новікової Н.В., при секретарі: Похвалітовій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Токмак адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ДАІ № 3 ОДДЗ ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС ДАІ № 3 ОДДЗ ОСОБА_2, в якому просив скасувати винесену відповідачем постанову по справі про адміністративне правопорушення, провадження у справі закрити.

Так, постановою інспектора серії АР1 № 080465 від 13.02.2011 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, а саме за те, що 13.02.2011 року о 13 год. 07 хв., на 403 км. автодороги Харків-Сімферополь він керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю 112 км/год., чим перевищив, встановлену швидкість руху на 22 км/год і порушив п.12.6 ПДР, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач вказану постанову вважає незаконною, оскільки він їхав зі значно меншою швидкістю, крім того, швидкість з якою рухався автомобіль могла бути знятою з буд-якого іншого автомобіля, що їхав на той чай по дорозі. Крім того, відповідачем був порушений порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП

Позивач, повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив; заперечення проти позову не надав; клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

У звязку із неявкою представників сторін у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, судом встановлено, що постановою інспектора АР1 № 080465 від 13.02.2011 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, а саме за те, що 13.02.2011 року о 13 год. 07 хв., на 403 км. автодороги Харків-Сімферополь він керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю 112 км/год., чим перевищив, встановлену швидкість руху на 22 км/год і порушив п.12.6 ПДР, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Вказану постанову відповідачем було винесено в порядку ст.ст. 14-1, ч.5, 6 ст. 258 КУпАП, яка передбачає, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 р. положення статей 14-1 та ч. 6 ст. 258 КУпАП були визнані неконституційними. Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 22.12.2010 року.

Таким чином, постанову серії АР 1 № 080465, винесену інспектором ДПС роти ДПІ № 3 в справі про адміністративне правопорушення 13.02.2011 р. на підставі статей 14-1, ч. 6 ст. 258 КУпАП, що втратили чинність з 22.12.2010 р. з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, не можні вважати законною та обґрунтованою.

Крім того, відповідно до ст.10 Закону України „Про міліцію, яка визначає основні обов'язки міліції, працівник міліції зобовязаний: забезпечувати в межах своєї компетенції безпеку дорожнього руху, додержання законів, правил і нормативів у цій сфері (п.12 ч.1); припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про них (п.5 ч.1).

Стаття 11 Закону України „Про міліцію передбачає право працівника міліції використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото- і відеоспостереження, для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а у випадках, передбачених законом, тимчасово затримувати і доставляти на спеціальні майданчики чи стоянки для зберігання транспортні засоби, експлуатація яких не допускається або забороняється законом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в ній взагалі не зазначено яким саме приладом була виміряна швидкість автомобіля відповідача і зазначено це тільки в протоколі серії АР1 № 168505 від 13.02.2011, на підставі якого була винесена постанов. Відповідно до вказаного протоколу, швидкість автомобіля ОСОБА_1 була виміряна приладом «Радіс» № 2507.

Суду не надано доказів того, хто саме проводив фіксацію та чи була дана особа, відповідно до Інструкції допущена до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд дійшов висновку, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП

Додаткових доказів суду не надано.

Враховуючи наведене, суд визнає вимоги позивача про скасування постанови про адміністративне правопорушення обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 21,22, 26, 55, 62, 124 Конституції України, ст.ст.14-1, 122-1, 251, 258, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 3,7,8,9,12,71,160,162,163 КАС України, суд

постановив :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора ДПС роти ДПС №3 ОДДЗ старшини ОСОБА_2 серії АР1 № 080465 від 13.02.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя: