Справа № 449/394/15-а
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Справа № 876/7714/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О.,Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Гелецького П.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: Дацишин І.Я., Данильченко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області (далі - УПФУ в Перемишлянському районі Львівської області) щодо відмови в нарахуванні та виплаті йому грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, як це передбачено п.7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи в Перемишлянській музичній школі з 01.01.1992 р. по день призначення пенсії та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій на день призначення, як це передбачено п.7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постаново Перемишлянського районного суду Львівської області від 12.05.2015 р. позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ в Перемишлянському районі Львівської області. Апеляційну скаргу мотивує тим, що приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог. Також апелянтом зазначено, що підстав для зарахування періоду роботи позивачки в Перемемишлянській музичній школі до страхового стажу немає. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, представників апелянта Дацишин І.Я. та Данильченко К.С., які просили апеляційну скаргу задовольнити, представника позивача ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інтонації без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_4 з 01.01.1992 р. по даний час працює в Перемишлянській музичній школі на посаді викладача. Дана обставина підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

22.01.2015 р. позивач звернувся із заявою до УПФУ в Перемишлянському районі Львівської області, в якій просив призначити йому виплату матеріальної допомоги при виході на пенсію у розмірі 10 пенсій за віком на день призначення згідно п.7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом УПФУ в Перемишлянському районі Львівської області № 719/03-14 від 03.07.2014 р. позивачу було відмовлено у виплаті зазначеної грошової допомоги з покликанням на те, що період роботи на посаді викладача в Перемишлянській музичній школі, яка відноситься до позашкільного навчального закладу, не дає права на призначення пенсії за вислугу років.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що страховий стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має позивач, становить понад тридцять п'ять років, що підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим дії відповідача щодо відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, є протиправним, а також вважав за необхідне зобов'язати відповідача зарахувати зазначений період роботи до вказаного спеціального стажу, а також нарахувати та виплатити грошову допомогу, передбачену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають : працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з п.7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не утримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення такої.

Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 р. було затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, серед них : посади директорів, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладач педагог професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р., основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

У відповідності до Закону України «Про освіту», акредитація навчальних закладів це - процедура надання вищому навчальному закладу певного типу права провадити освітню діяльність, пов'язану із здобуттям вищої освіти та кваліфікації, відповідно до вимог стандартів вищої освіти, а також до державних вимог щодо кадрового, науково-методичного та матеріально-технічного забезпечення.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_4 має законне право на призначення і виплату грошової допомоги згідно із п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи у Перемишлянській музичній школі з 01.01.1992 р. по день призначення пенсії.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року по справі № 449/394/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 27.10.2015 р.