Справа № 2а-544/10/0408
Суддя: Костенко В. В.
Дата ухвалення: 2010-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2а-544/10/0408
Провадження № б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

"17" вересня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Костенко В.В.

при секретарі Кулагіній І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування м. Кривого Рогу прапорщика міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АН № 614589 від 28.05.2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом, позивач ОСОБА_2 посилається на ті обставини, що 28 травня 2010 року інспектором ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування м. Кривого Рогу прапорщиком міліції ОСОБА_3 було винесено постанову відносно нього про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425 грн. У постанові зазначено, що позивач 28.05.2010 року о 17.45 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 проїхав перехрестя вул. Пісочна та вул. Каховська на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3.е ПДР України.

Зазначену постанову позивач вважає такою, що не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, позивачем було зазначено, що 28.05.2010 року о 17.45 год. він рухався по вул.. Пісочна в м. Кривому Розі позаду вантажівки типу „фура. Проїжджаючи на зелене світло перехрестя з вул. Каховська, вантажівка зупинилася посередині перехрестя. Відповідно зупинився позивач та ще два автомобілі позаду нього. Кілька хвилин водій вантажівки щось робив під капотом свого автомобілю. За цей час загорілось червоне світло на світлофорі і автомобілі з інших сторін перехрестя почали рух, тим самим заблокувавши та позбавивши можливості покинути перехрестя. Після того, як автомобіль рушив, за перехрестям був зупинений інспектором ДАІ. На запитання про причину зупинки інспектор відповів, що позивач проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору. Позивач звернув увагу інспектора на те, що зробив це ненавмисно і його дії не порушували діючих ПДР України. Але пояснення позивача не були взяті до уваги інспектором при складанні протоколу та винесенні постанови.

Тому, позивач просить поновити йому строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії АН № 614589 від 28.05.2010 року, у звязку з тим, що строк звернення було пропущено тому, що йому необхідно було звернутися за юридичною допомогою для захисту своїх порушених прав у суді, а також скасувати постанову серії АН № 614589 від 28.05.2010 року про адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву, про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутністю.

Відповідач по справі, в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи сповіщений належно, до початку розгляду справи суду було надано письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, проти позову заперечував.

Згідно до вимог ст. 18 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відносно позивача, посадовою особою інспектором ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування м. Кривого Рогу прапорщиком міліції ОСОБА_3 на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КпАП України винесено 28.05.2010 року постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.2 КУпАП, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.5). Відповідачем при винесені постанови було встановлено, що 28.05.2010 року о 17.45 год. керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д/з АЕ 0091 АЕ проїхав перехрестя вул. Пісочна з вул. Каховська в м. Кривий Ріг на червоний забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР, а також зясувавши обставини відповідно до ст. 33, ст. 280 КУпАП.

Зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно ст. 33 Кодексу про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення обовязковим є врахування особи порушника.

Як видно з письмових матеріалів справи, позивач дійсно є власником зазначеного в протоколі про адміністративне порушення та постанові транспортного засобу ВАЗ 21099 д/з АЕ 0091 АЕ (а.с.4-5). Тому, суд вважає саме позивача по справі належною особою, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на ті обставини, що 28.05.2010 року о 17.45 год. він дійсно рухався по вул. Пісочна в м. Кривому Розі позаду вантажівки типу „фура. Проїжджаючи на зелене світло перехрестя з вул. Каховська, вантажівка зупинилася посередині перехрестя. Відповідно зупинився він та ще два автомобілі позаду нього. Кілька хвилин водій вантажівки щось робив під капотом свого автомобілю. За цей час загорілось червоне світло на світлофорі і автомобілі з інших сторін перехрестя почали рух, тим самим заблокувавши та позбавивши його можливості покинути перехрестя. Позивач звертав увагу інспектора на те, що зробив це ненавмисно і його дії не порушували діючих ПДР України.

Як було з»ясовано при дослідженні письмових матеріалів справи, позивачем було визнано факт порушення Правил дорожнього руху України, в поясненнях позивача, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, в наданому в якості доказу відповідачем по справі відеозапису вчиненого правопорушення підтверджені усі обставини, за яких було вчинено зазначене в протоколі та оскаржуваній постанові правопорушення. Судом було визнано зазначений доказ допустимим.

Крім того, у оскаржуваній постанові відповідачем було зазначено, що він, як посадова особа, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення у відношенні позивача діяв в межах наданих йому законом повноважень, а також, з обовязковим врахуванням особи порушника, що передбачено ст. 33 КУпАП та вимог ст. 280 КУпАП. Саме враховуючи особу правопорушника, обставини по справі і було до нього застосовано адміністративне стягнення у розмірі, що передбачений ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Підтвердженням вчинення адміністративного Проступку є докази.

Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП ознаки складу адміністративного проступку об»єднаються у чотири групи:

а) об»єкт адміністративного проступка;

б) об»єктивна сторона адміністративного проступка;

в) суб»єкт адміністративного проступка;

г) суб»єктивна сторона адміністративного проступка.

Усі вказані елементи складу адміністративного проступку є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов»язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо, хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, вказане діяння не є адміністративним проступком.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних по справі доказів, суд вважає наступне, як убачається з вищевикладеного, інспектором ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування м. Кривого Рогу прапорщиком міліції ОСОБА_3 правильно відображено об»єктивну сторону правопорушення. При складанні зазначеного адміністративного матеріалу посадовою особою повно та всебічно було з»ясовано обставини справи, об"єктивно оцінено дії учасника зазначених правовідносин, достатньо зібрано матеріалів для подальшого винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у відношенні до особи правопорушника.

Отже, для винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача були об»єктивні підстави.

З огляду на обставини викладені вище, суд визнає, що постанова від 28.05.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена законно та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 289 Кодексу про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її винесення.

Оскільки позивач просив поновити йому строк на оскарження постанови у звязку з тим, що йому потрібний був час на звернення за юридичною допомогою, суд повлює йому даний строк.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали, додані до позовної заяви свідчать про те, що дії Відповідача чинились в межах наданих йому повноважень, суд не вбачає в його діях порушень діючого в Україні законодавства.

За зазначених обставин справи позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 99, 100, 158-163 КАС України, ст.. ст.. 247, 288, 289, 293 КУпАП суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування м. Кривого Рогу прапорщика міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АН № 614589 від 28.05.2010 року в повному обсязі.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Костенко