Справа № 810/3903/15
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року № 810/3903/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тема-Б» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «Тема-Б» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.06.2015р. №.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог законодавства є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам справи, а дії відповідача вчинені з порушенням вимог чинного законодавства. З урахуванням зазначеного представник позивача просить позовні вимоги задовольнити і скасувати винесене податкове повідомлення-рішення.

Представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача позовних вимог не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просив відмовити у його задоволенні та розглядати справу за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у звязку з настуним.

Посадовими особами Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгоджених зобовязань з податку на прибуток підприємства ТОВ «Тема-Б».

За наслідками перевірки скадено Акт від 03.06.2015 року № 59/1502/36460480, згідно висновків якого встановлено порушення граничних термінів сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на прибуток, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Зі змісту Акту перевірки слідує, що підставою для застосування штрафних санкцій стало порушення, на думку податкового органу, граничного терміну сплати податку на прибуток за 2014 рік до 27.02.2015, у той час як позивачем самостійно узгоджене податкове зобовязання з податку на прибуток у сумі 11 554,05 грн. за 2014 рік сплачено 03.03.2015.

За результатами камеральної перевірки відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.06.2015 №.

Вважаючи висновки податкового органу необґрунтованими, а прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ТОВ «Тема-Б» 26.02.2015 засобами електронного звязку подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, що підтверджується квитанцією про її прийняття №2 від 26.02.2015. У квитанції №2 від 26.02.2015 про прийняття зазначеної податкової декларації вказано період, за який вона подана «Рік, 2014».

Проте у рядку 2 «Звітний (податковий) період 2014 року» податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік позивачем допущено описку і замість позначення податкового періоду «Рік1» помилково поставлено позначку біля податкового періоду «Рік2».

На цій підставі контролюючий орган дійшов висновку про порушення підприємством граничного строку сплати самостійно узгодженого податкового зобовязання, встановленого п. 49.18 ст. 49, п. 57.1 ст. 57 ПК України, а саме пр поданні податкової звітності за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу у звязку з наступним.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України в редакції, чинній до 01.01.2015, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин в силу п. 22 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

На суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Платники податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році без подання податкової декларації за звітні (податкові) періоди (календарний квартал, півріччя та дев'ять місяців) та не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний (податковий) період не перевищують 10 мільйонів гривень, та неприбуткові установи (організації) сплачують податок на прибуток на підставі податкової декларації, яку подають до контролюючих органів за звітний (податковий) рік і не сплачують авансових внесків.

У разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов'язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов'язань.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Форма розрахунку, передбачена у цьому пункті, затверджується у порядку, встановленому цим Кодексом.

Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Форма податкової декларації з податку на прибуток підприємства затверджена наказом Міндоходів України від 30.12.2013 №872, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.01.2014 за №103/24880. Відповідно до затвердженої форми податкової декларації з податку на прибуток вона має рядок 13 «Зменшення нарахованої суми податку» та додаток ЗП до вказаного рядку 13, в Таблиці 1 якого міститься рядок 13.7 «Сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до пункту 57.1 статті 57 глави 4 розділу ІІ та абзацу 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України», який відповідно до примітки 4 до затвердженої форми Додатку ЗП заповнюється платниками податку, які сплачують авансові внески з податку на прибуток.

В рядку 13 «Зменшення нарахованої суми податку» податкової декларації позивача з податку на прибуток за 2014 рік зазначено суму 649 400,00 грн.

В рядку 13.7 «Сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до пункту 57.1 статті 57 глави 4 розділу ІІ та абзацу 2 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України» Таблиці 1 Додатку ЗП до вказаної декларації зазначено суму сплачених позивачем протягом 2014 року щомісячних авансових внесків з податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 649 400,00 грн.

Виходячи з вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України в редакції до 01.01.2015, яка повинна застосовуватись до спірних правовідносин в силу п. 22 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, у випадку сплати платником податків щомісячних авансових внесків з податку на прибуток протягом звітного року податкова декларація за базовий звітний (податковий) рік подається протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Квитанція №2 від 26.02.2015 про прийняття податкової декларації з податку на прибуток відповідача за 2014 рік свідчить про її прийняття саме 26.02.2015, тобто в межах встановленого законом 60-денного строку для її подання, а саме до 02.03.2015.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з наявним у справі платіжним дорученням №1345 від 03.03.2015 нарахований позивачем податок на прибуток за 2014 рік у сумі 115 625,00 грн., зазначений в рядку 14 податкової декларації за 2014 рік, був сплачений 03.03.2015, тобто в межах встановленого законом 10-денного строку за останнім днем граничного року для подання податкової декларації з цього податку, а саме до 12.03.2015.

Отже, позивач подав податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік та сплатив визначену в ній суму податкового зобов'язання з дотриманням встановлених п. 57.1 ст. 57 Кодексу граничних строків, визначених для базового податкового періоду рік.

Відповідно до приміток 1, 2 до Форми податкової декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 №872, позначка «Рік1» заповнюється платниками податку, у яких базовим податковим (звітним) періодом є календарний рік, а позначка «Рік2» заповнюється платниками податку, у яких базовим податковим (звітним) періодом є календарний квартал.

В податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік ТОВ «Тема-Б» у рядку 2 декларації «Звітний (податковий) період 2014 року» поставлено позначку біля податкового періоду «Рік2» як платником податків, у якого базовим податковим (звітним) періодом є календарний квартал.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Позивачем 05.06.2015 засобами електронного звязку подано уточнюючий розрахунок до податкової деклрарації з податку на прибуток за 2014 рік.

Отримання податковим органом вказаного уточнюючого розрахунку 05.06.2015 підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №2.

Уточнюючим розрахунком виправлено помилку у позначенні звітного (податкового) періоду шляхом заповнення рядку 2 декларації «Звітний (податковий) період 2014 року» біля податкового періоду «Рік1». Також позивачем подано до податкового органу супровідний лист від 05.06.2015 №05/06/15-1 з поясненням причин подання уточнюючого розрахунку.

Отже, помилка щодо позначення звітного періоду виправлена позивачем 05.06.2015, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, згідно відбитку штампу Укрпошти на конверті та даних про відстеження поштових відправлень на сайті Укрпошта відповідач відправив рекомендований лист з Актом перевірки від 03.06.2015 № 59/1502/36460480 та податковим повідомленням рішенням від 03.06.2015 № 08.06.2015, тобто через два дні після отримання ним зазначеного Уточнюючого розрахунку та супровідного листа до нього від 05.06.2015 №05/06/15-1.

Відповідачем застосовано до позивача відповідальність, передбачену ст. 126 ПК України за не сплату узгодженої суми грошового зобовязання протягом строків, визначених Податковим кодексом України.

У той же час, відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Податкова декларація позивача містила дані про сплачені ним протягом 2014 року щорічні авансові внески, що згідно вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України зобовязувало його подавати податкову звітність з податку на прибуток за базовий звітний (податковий) рік протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач під час камеральної перевірки мав можливість на підставі даних, зазначених у податковій декларації позивача з податку на прибуток за 2014 рік, визначити, що базовим звітним (податковим) періодом з податку на прибуток для позивача є рік відповідно до положень п. 57.1 ст. 57 ПК України.

Також судом встановлено, що позивач подав податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік та сплатив визначену в ній суму податкового зобов'язання з дотриманням встановлених п. 57.1 ст. 57 Кодексу граничних строків, визначених для базового податкового періоду рік.

Відповідальність за допущення помилки у позначенні звітного податкового періоду в податковій декларації не передбачена ст. 126 ПК України, яка застосована відповідачем під час винесення ним податкового повідомлення-рішення від 03.06.2015р. №.

Проте, в результаті виправлення позивачем помилки у позначенні звітного (податкового) періоду числове значення самостійно узгодженого позивачем податкового зобовязання з податку на прибуток за 2014 рік не змінилося, а тому такі дії платника не призвели до збільшення чи зменшення його податкових зобовязань, або до виникнення факту невчасної сплати таких зобовязань.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку про правомірність дій позивача щодо виправлення помилки у позначенні звітного (податкового) періоду та своєчасність сплати позивачем самостійно узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток за 2014 рік, а тому підстави для нарахування позивачу штрафних санкцій згідно ст. 126 ПК України відсутні.

Отже, податкове-повідомлення рішення від 03.06.2015 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 цього Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження доводів щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій, а відтак, не довів суду правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 182,70 грн. (платіжне доручення від 13.08.2015 № 6114), які підлягають стягненню з Державного бюджету України на його користь.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 94, 122, 128, 158-163, 167, 257 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 03.06.2015 № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тема-Б» (код за ) судові витрати у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 72 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.