Справа № 808/9876/13-а
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2015 рокусправа № 808/9876/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Соломки М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН"

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2014р. у справі №808/9876/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН"

до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області

про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САВ-Дістрибьюшн" (далі по тексту - позивач, ТОВ "САВ-Дістрибьюшн") звернулося до адміністративного суду з позовом про:

- визнання протиправним та скасування наказу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач, інспекція) №298 від 06.11.2013 про проведення позапланової перевірки позивача на підставі листа Генеральної прокуратури України за №07/1/3-16314-13 від 21.10.2013, звернення народного депутата України Бойка В.Б. від 11.10.2013 за №216к та листа Держспоживінспекції України від 05.11.2013 за №5090-2-7/6;

- визнання протиправними дій відповідача по проведенню позапланової перевірки позивача на підставі Генеральної прокуратури України від 21.10.2013 за №07/1/3-16314-13, звернення народного депутата України Бойка В.Б. від 11.10.2013 за № 216к та листа Держспоживінспекції України від 05.11.2013 за №5090-2-7/6;

- визнання протиправними і скасування проектів рішень та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №000067 від 28.11.2013, прийняті на підставі акту перевірки характеристик продукції №000132 від 06.11.2013;

- визнання протиправним і скасування протоколу №000069 від 11.11.2013 про виявлене порушення вимог ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та ст. 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції";

- скасування постанови про накладення штрафних санкцій №000072 від 18.11.2013.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що висновки відповідача, викладені ним у акті перевірки №000132 від 06.11.2013 про розповсюдження ТОВ "САВ-Дістрибьюшн" продукції, на якій відсутній та неналежно застосований «Національний знак відповідності», ґрунтуються лише на припущеннях відповідача, а не на належних об'єктивних та достовірних доказах.

Постановою суду першої інстанції в задоволені позову відмовлено. Суд погодився з контролюючим органом та визначився щодо доведеності фактів порушень позивачем норм законодавства з питань захисту прав споживачів.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права. Апелянт стверджує, що оскаржувана постанова №000072 від 18.11.2013 прийнята відповідачем неправомірно, не у спосіб та не в порядку, визначених законодавством

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, на підставі наказу №298 від 06.11.2013 та направлення на проведення перевірки №155-пр від 06.11.2013 відповідачем проведена позапланова виїзна перевірка позивача, за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції №000132 від 06.11.2013 (далі акт перевірки).

Як зазначається в акті, відповідачем під час перевірки виявлені факти розповсюдження продукції, як зазначено в п.1-3 акту перевірки, без нанесення Національного знаку відповідності в маркуванні (пакуванні). В акті також вказується, що позивачем не були надані на перевірку накладні та договори з поставки продукції. За висновками відповідача, зазначене свідчить про порушення позивачем вимог Технічних регламентів, затверджених постановами Кабінету Міністрів України №785 від 29.07.2009 та №1149 від 29.10.2009, а також вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Про виявлені порушення статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та ст. 15 "Про загальну безпечність нехарчової продукції" 11 листопада 2013 року відповідачем складено протокол №000069.

З урахуванням аналізу зазначеного документу слід погодитись з судом першої інстанції, що протокол №000069 від 11.11.2013 є доказом виявлених порушень і будь-яких зобов'язань для позивача не породжує, відповідальності та санкції на позивача не покладає.

З матеріалів справи вбачається, що при підписанні вказаного протоколу представником позивача надано пояснення, що зауваження, вказані в акті перевірки, будуть усунуті, товар знятий з реалізації і повернутий постачальнику.

На підставі матеріалів перевірки відповідачем прийнято проекти рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а саме: відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", поставлено вимогу про вжиття заходів щодо приведення продукції (пункти 1-9 акту перевірки), яка надається на ринку, у відповідність до ч. 5 статті 30 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"; згідно з п.1-9 акту надання продукції на ринку тимчасово забороняється.

До проекту рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів позивачем 21.11.2013р. подано пояснення, в якому з посиланням на ст.33 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" позивач стверджує, що на товари, відображені в акті перевірки від 06.11.2013р. №000131, нанесено маркування Національним знаком відповідності, що на момент перевірки маркування містилося на упаковці товару і в супровідній документації, оскільки продукція відповідає вимогам чинного законодавства.

18.11.2013 на підставі акту перевірки відповідачем винесено постанову №000072 про накладення на позивача штрафних санкцій в розмірі 4250 грн. Підставою для прийняття оскаржуваної постанови стали факти розповсюдження позивачем продукції (комп'ютерної та побутової техніки) без Національного знаку відповідності.

28.11.2013р. відповідачем прийнято рішення №000067 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція; дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт; відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; позначку про наявність або відсутність у складі продуктів харчування генетично модифікованих компонентів; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров'ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

За приписами ч. 2, п. 3 ч. 4 ст. 13, ч. 1, ст. 33 Закону України "Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності" відповідність введених в обіг в Україні продукції, процесів та послуг технічним регламентам є обов'язковою. Вимоги технічних регламентів поширюються на товари вітчизняного та іноземного походження незалежно від їх походження.

Кабінет Міністрів України визначає зразок (опис) та затверджує правила застосування національного знака відповідності, що використовується для засвідчення відповідності технічним регламентам. Національний знак відповідності, визначений у технічному регламенті, застосовується до всієї продукції, яка є об'єктом та відповідає вимогам цього технічного регламенту.

Відповідно до пунктів 1, 2 Правил застосування національного знака відповідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1599 від 29 листопада 2001 року, національний знак відповідності (далі знак відповідності) засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки на ті види продукції, опис яких міститься в технічних регламентах. При цьому нанесення знака відповідності є обов'язковим.

Відповідно до п. 19 Технічного регламенту №785 Національний знак відповідності наносять на апаратуру або на табличку з її технічними даними згідно з правилами застосування національного знака відповідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2011 за №1599.

У разі коли його нанесення на апаратуру неможливе або невиправдане через її конструкцію, національний знак відповідності повинен бути нанесеним на пакування, якщо таке наявне, та на супровідні документи.

З аналізу даної норми вбачається, що нанесення Національного знака відповідності можливе двома способами: 1) нанесення на апаратуру, та 2) нанесення на пакування, якщо таке наявне, та на супровідні документи. Суд зазначає, що другий спосіб нанесення Національного знака відповідності не являється альтернативним, а визначає обов'язок нанесення маркування на пакування та на супровідні документи одночасно.

Пунктами 7, 10, 11 Технічного регламенту №1149 зазначено, що перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність.

Нанесення на електрообладнання будь-якого іншого маркування, здатного ввести в оману щодо значення та форми національного знака відповідності, забороняється.

За приписами ч. 5 ст. 10 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" №2735-VI від 02.12.2010 (далі Закон №2735-VI) повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов'язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, Законами України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами України.

Контролюючим органом у сфері захисту прав споживачів, державного ринкового нагляду, державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил є Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України), яка відповідно до п. 1, пп. 1 п. 3, п. 7 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України № 465/2011 від 13.04.2011 є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України.

Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Основними завданнями Держспоживінспекції України є реалізація державної політики у сферах: державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері; державного ринкового нагляду; державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил. Держспоживінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно з ч.1 ст.4, п.4, 6, 11 ч.1 ст.11, пп.1, 3-6 ч.1 ст.15, п.2 ч.1 ст.22, ч.1-4, 6 ст.23 Закону №2735-VI метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Вищевказані норми визначають, що з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.

При цьому посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право: проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування); вимагати від суб'єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів; вимагати від посадових осіб суб'єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку штрафні санкції до суб'єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" та встановлених вимог; складати на основі актів перевірок протоколи про адміністративні правопорушення у сфері здійснення ринкового нагляду та розглядати справи про відповідні адміністративні правопорушення згідно із законом України.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною.

Згідно з Переліком органів державного ринкового нагляду та сфер їх відповідальності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №573 від 01.06.2011, Держспоживінспекція здійснює нагляд, зокрема, у сфері низьковольтного електричного обладнання та електрообладнання побутового призначення; електромагнітної сумісності обладнання; мийних засобів; безпеки машин та устаткування.

Відповідно до ч.3 ст.29 Закону України №2735-VI, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що неналежно застосовано Національний знак відповідності, не нанесено Національний знак відповідності, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, не складено декларацію про відповідність, якщо її складання передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, декларацію про відповідність складено з порушенням встановлених вимог або органу ринкового нагляду не надано чи надано технічну документацію на відповідну продукцію не в обсязі, передбаченому технічним регламентом, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Частина 5 ст.30 Закону №2735-VI передбачає, що тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про: 1) відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування); 2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження.

Враховуючи вищевказані норми, суд вірно визначився, що проект рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не є для суб'єкта господарювання обов'язковим і його не виконання не тягне застосування відповідальності.

Як свідчать матеріали справи, що під час проведення перевірки 06.11.2013 відповідачем виявлені факти розповсюдження позивачем продукції без Національного знаку відповідності, а також відсутності у маркуванні техніки та її супровідній документації відомостей про найменування і адресу виробника та найменування і адресу постачальника (резидента), чим порушено положення Закону №2735-VI, Технічних регламентів №785 та №1149.

Так, згідно з ч. 5 ст. 8, п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону України №2735-VI суб'єкти господарювання зобов'язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: будь-який суб'єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; будь-який суб'єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію.

До розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі: розповсюдження продукції, на якій відсутній національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктами 13, 23, 24, 27 Технічного регламенту №785 відповідність апаратури основним вимогам повинна підтверджуватися декларацією про відповідність, складеною виробником або уповноваженим представником.

Виробник або уповноважений представник повинен зберігати декларацію про відповідність не менш як 10 років після дати випуску останньої одиниці апаратури.

У разі коли виробник не є резидентом України та не має свого уповноваженого представника в Україні, зобов'язання щодо збереження технічної документації та декларації про відповідність покладається на особу, яка ввела апаратуру в обіг. Кожна одиниця апаратури повинна бути ідентифікована стосовно типу, партії, серійного номера та будь-якої іншої інформації, яка надає можливість ідентифікувати апаратуру. Кожна одиниця апаратури повинна супроводжуватися інформацією про найменування та адресу виробника і, якщо він не є резидентом України, - найменування та адресу уповноваженого представника, а у разі, коли уповноважений представник відсутній, - найменування та адресу імпортера. Інформація, необхідна для застосування апаратури за призначенням, повинна міститися в інструкціях, якими супроводжується апаратура.

Відповідно до пунктів 7, 10, 11 Технічного регламенту №1149 перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність.

Нанесення на електрообладнання будь-якого іншого маркування, здатного ввести в оману щодо значення та форми національного знака відповідності, забороняється.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зазначав про маркування Національним знаком на пакуванні та супровідних документах, через неможливість нанесення такого маркування безпосередньо на саму продукцію, що передбачено пунктом 10 Технічного регламенту №1149, відповідно до якого національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо не неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому зазначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність.

Доводи позивача про те, що 05.03.2015р. Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було скасовано постанову про накладення штрафних санкцій, до уваги не приймаються, оскільки на час прийняття судом рішення зазначені обставини не існували, тому не можуть вплинути на оцінку судового рішення.

Судом першої інстанції досліджувалися наявні в матеріалах справи докази з урахуванням наданих пояснень та надана їм належна правова оцінка. Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв в якості належного доказу надані до суду фотоматеріали, оскільки вони не містили позначок щодо місця та дати зйомки.

За встановлених обставин суд об'єктивно, повно і всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, та прийняв рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування рішення суду не вбачається. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2014р. у справі №808/9876/13-а залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2014р. у справі №808/9876/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна