Справа № 2а-184/12
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2012 р. Справа № 64971/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів Кузьмича С.М., Ліщинського А.М.

при секретарі судового засідання Сютик Н.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.02.2012р. в адміністративній справі № 706/184/12 за позовом Закарпатського міжрайонного природоохоронного прокурора до Келечинської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Закарпатський міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся в суд з адміністративним позовом до Келечинської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення 19 сесії 4 скликання Келечинської сільської ради № 31 від 13.11.2005 року «Про довиділення земельної ділянки ПП ОСОБА_1Ю.».

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що оскаржуване рішення органом місцевого самоврядування було прийнято з порушенням вимог Земельного кодексу України, а саме без розробки, погодження та затвердження у встановленому порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.02.2012р. позов Закарпатського міжрайонного природоохоронного прокурора задоволено повністю.

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржив Приватний підприємець ОСОБА_1, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить у поданій апеляційній скарзі постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити прокурору в задоволенні позову.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення Келечинської сільської ради було прийнято за наявності проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, оформленого у відповідності до ст.123 Земельного кодексу України, тобто з дотриманням всіх істотних вимог земельного законодавства з питань процедури надання земельної ділянки у користування в оренду. Зазначає, що сам термін «довиділення» зазначений в оспорюваному рішенні не має значення для чинності рішення.

В судовому засіданні апелянт надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог прокурора.

Прокурор явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча судом був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач Келечинська сільська рада згідно листа № 54 від 29.05.2012 року просила розгляд справи проводити без участі її представника.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Келечинською сільською радою 13.11.2005 року прийнято рішення № 31 згідно якого вирішено: 1) довиділити ПП ОСОБА_1 земельну ділянку в кількості 2,5 га. в урочищі «Лаз» для розширення будівництва туристичного комплексу; 2) надати в оренду терміном на пять років з правом викупу ПП ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 3,5 га. (1 га. виділений чотирнадцятою сесією четвертого скликання Келечинської сільської ради рішенням від 15.08.2004 р.) для розширення будівництва туристичного комплексу; 3) в тримісячний строк ПП ОСОБА_1 заключити договір оренди на дану земельну ділянку; 4) встановити орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 8-ми кратного розміру ставки земельного податку, відповідно до грошової оцінки земельної ділянки.

28.09.2009 року Закарпатський міжрайонний природоохоронний прокурор, з мотивів не відповідності вимогам земельного законодавства, вніс протест на рішення Келечинської сільської ради № 31 від 13.11.2005 року.

09.10.2009 року рішенням №32 сесії Келечинської сільської ради відхилено протест прокурора з мотивів відповідності рішення № 31 від 13.11.2005 року вимогам земельного законодавства.

Згідно ч.1 ст.124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на час винесення рішення сільрадою) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.3 ст.124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на час винесення рішення сільрадою) передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому ст.ст. 118,123 Земельного кодексу України, згідно яких передбачено, що надання земельних ділянок здійснюється в порядку надання згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки у разі задоволення клопотання (заяви) зацікавленої особи, про що сільська рада у місячний термін виносить відповідне рішення. Після виготовлення і погодження проекту відведення земельної ділянки сільська рада розглядає такий у місячний строк і приймає рішення про надання земельної ділянки.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи оскаржуване рішення Келечинською сільською радою винесене без проекту відведення земельної ділянки погодженого із землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини, що не зміг заперечити апелянт.

Надані апелянтом документи, які нібито на його думку, підтверджують погодження відведення земельної ділянки із землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки вони датовані вже після прийняття спірного рішення, що не відповідає зазначеним вище вимогам Земельного кодексу України.

Таким чином колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що оскаржуване рішення Келечинською сільською радою прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, наведений спір розглянутий та вирішений неповноважним судом, що стверджується наступним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Згідно ч.2 ст.18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.

Згідно Конституції України, органи прокуратури відносяться до органів державної влади України.

Частиною другою статті 60 КАС України передбачено право прокурора в межах повноважень, визначених законом звертатися до суду з адміністративним позовом.

Таке право прокурора визначене ч.3 ст.21 Закону України «Про прокуратуру» в якій зазначено, що у разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися із заявою до суду про визнання акта незаконним.

Оскільки позивач (прокурор) є органом державної влади, а відповідач (Келечинська сільська рада) є органом місцевого самоврядування то даний спір, відповідно до ч.2 ст.18 КАС України, повинен був розглядатися Закарпатським окружним адміністративним судом.

Відповідно до ст.202 КАС України (в редакції, діючій на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки справа розглянута неповноважним складом суду (тобто, із порушенням правил предметної підсудності) то оскаржуване рішення слід скасувати.

Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги протиправність прийняття Келечинською сільською радою 13.11.2005 року рішення № 31 «Про довиділення земельної ділянки ПП ОСОБА_1Ю.» колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є обґрунтованим та підставним, а тому підлягає задоволенню з вищевикладених мотивів.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про розгляд справи неповноважним судом, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 202, ст.205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.02.2012р. в адміністративній справі № 706/184/12 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Закарпатського міжрайонного природоохоронного прокурора задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Келечинської сільської ради № 31 від 13.11.2005 року «Про довиділення земельної ділянки ПП ОСОБА_1Ю.».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Повний текст виготовлений та підписаний 13.08.2012 року.

Головуючий суддя: І.І.Запотічний

Судді: С.М.Кузьмич

ОСОБА_2