Справа № 552/3964/15-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р.Справа № 552/3964/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 14.09.2015 по справі № 552/3964/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради, Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації

про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 14.09.2015 залишено без задоволення позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради ( далі - відповідач 1, УПСЗН), Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (далі - відповідач 2, ДПСЗН).

Позивач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 14.09.2015 та ухвалити нове судове рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення застосуванню підлягає ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відповідачі подали письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягали на законності судового рішення та просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони подали клопотання про розгляд справи без участі їх представників.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії.

Позивач звернувся до відповідачів з заявою від 03.06.2015 про нарахування та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

15 та 17 червня 2015 року на адресу позивача направлені відповіді, в яких зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 100 грн. нарахована позивачу та буде включена до виплатних відомостей у липні 2015 року. Розмір щорічної допомоги встановлений згідно постанови КМУ від 12.07.2005 № 562 "Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Положеннями ст. 48 вказаного Закону було передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 у справі № 3-рп/2012 визначено, що в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст.96, п.п. 2, 3, 6 ст.116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших і сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що норми і положення ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Вищезазначені положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прийняті пізніше ніж Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", неконституційними не визнавалися, положення постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є чинними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" установлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії 100 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у 2015 році відповідач правомірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлений розмір допомоги на оздоровлення.

Доводи апелянта про необхідність застосування ст. 48 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796 до даних правовідносин у зв'язку з пріоритетністю дії норм вказаного закону над положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки чинним Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено інший порядок, ніж передбачено ст. 48 Закону України № 796.

При вирішенні даного питання слід виходити з принципу дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акта (чи певної його норми) пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акта, що встановлює інші правила, ніж ті, які були встановлені попереднім актом.

З огляду на те, що Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прийнятий пізніше та встановлює інші правила виплати допомоги на оздоровлення, а також те, що згідно рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 у справі № 3-рп/2012 Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України, застосуванню підлягає нормативно-правовий акт, прийнятий пізніше, тобто Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2015 року по справі № 552/3964/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко О.А. Спаскін
Повний текст ухвали виготовлений 23.10.2015.