Справа № 810/7210/14
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/25133/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Сіроша М.В.

Юрченко В.П.

при секретарі судового засідання: Чайці О.С.,

розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року

та постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року

по справі № 810/7210/14

за позовом Приватного підприємства «Адітум Маркет»

до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправними дій та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Адітум Маркет» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними дій щодо проведення документальної виїзної позапланової перевірки, визнання незаконними дій щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 15.10.2013 року № та його скасування.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у даній справі позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.10.2013 року № . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами податкового органу проведено документальну виїзну позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Спецторгсервіс-КВВ», ТОВ «Дон-Углепласт», ТОВ «Норторі Груп», ТОВ «Ансалта», ТОВ «Скопа Груп», TOB «Мірадор Компані», ТОВ «Прокоп ЛТД» і ТОВ «Арторіум Компані» за червень 2013 року.

Вказано перевіркою встановлено порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження зобов'язань зі сплати податку на додану вартість на 4460732,83 грн.

На підставі висновків перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.10.2013 року № на суму 5575960,00 грн.

За наслідками процедури адміністративного оскарження спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Задовольняючи позов частково, суди виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Положеннями п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надає пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

З матеріалів справи неможливо встановити законодавчо встановлених підстав в межах спірних правовідносин для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, які визначено п.78.1 ст.78 ПК України, а також доказів вручення позивачу копії наказу про проведення такої перевірки та письмового повідомлення позивача про дату початку та місце її проведення.

З акту перевірки від 25.09.2013 року № 152/22-03/33558727 вбачається, що з метою вручення копії наказу про проведення перевірки та ознайомлення з направленням на її проведення, посадовими особами здійснено виїзд за юридичною адресою позивача та встановлено його відсутність, про що складено акт про неможливість вручення копії наказу та ознайомлення з направленням на проведення документальної виїзної позапланової перевірки від 12.09.2012 року №44/22-03/33558727.

Водночас, зі змісту акту від 12.09.2012 року №44/22-03/33558727 про неможливість вручення копії наказу та направлення на проведення документальної виїзної позапланової перевірки вбачається, що з метою вручення копії наказу про проведення перевірки посадовими особами податкового органу в телефонному режимі було запрошено керівника підприємства до ДПІ і повідомлено про те, що у ПП «Адітум Маркет» буде здійснено перевірку з виїздом за юридичною адресою, та керівник прибув до ДПІ.

Вказане спростовує твердження відповідача про те, що податковим органом здійснено виїзд за юридичною адресою позивача та встановлено його відсутність. Крім цього, висновки про незнаходження за юридичної адресою суперечать самому змісту акту перевірки місцезнаходження ПП «Адітум Маркет» від 23.09.2013 року, складеного посадовими особами ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області, згідно якого дане підприємство знаходиться за вказаною адресою.

Водночас встановлено, що ТОВ «Адітум Маркет» зареєстровано як юридична особа 01.07.2012 року, юридична адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Машинобудівників, 15а, як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області.

Колегія суддів звертає увагу на положення ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якими передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Використання приміщення за вказаною адресою підтверджується договором оренди від 11.03.2013 року №06.

З урахуванням обставин справи, оскаржувані дії ДПІ у Києво-Святошинському районі щодо проведення перевірки ПП «Адітум Маркет» здійснені з порушенням вимог ПК України, а тому є протиправними, оскільки лише дотримання встановлених ПК України умов проведення перевірок може бути належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Такий зміст правового регулювання відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 27.01.2015 у справі за позовом ТОВ «Будгарантінвест-55» до ДПІ у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій.

Відповідно до частини 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на недотримання податковим органом вище наведених норм ПК щодо гарантії прав платника податків при проведенні перевірки, встановлення судами та підтвердження матеріалами справи протиправності дій відповідача щодо проведення перевірки, відповідно, і її висновки не можуть вважатись такими, що підтверджують порушення позивачем порядку формування податкової звітності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, перевірка взагалі не була проведена, а відтак, податкове повідомлення-рішення від 15.10.2013 року № скасовано судами правомірно.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року та постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року по справі № 810/7210/14 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підписСірош М.В.
підписЮрченко В.П.

Ухвала складена у повному обсязі 09.10.2015 р.