Справа № 522/817/15-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/817/15-а

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Тропанець О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника виконавчого комітету Одеської міської ради - Стефановської Олени Андріївни, представника Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - Шкрібляк Майї Іванівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, за участю третіх осіб: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Головного управління Держземагентства в Одеській області, Одеської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", Державного агентства земельних ресурсів України про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Одеської міської ради та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про зобов'язання надати їй письмову інформацію про усі земельні ділянки в межах Приморського, Малиновського та Київського районів міста Одеси, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; нанести відповідні дані на графічні матеріали (для подальшого долучення цих матеріалів до клопотання з ціллю реалізації нею норми частини шостої статті 118 Земельного кодексу України, також просила зобов'язати надати викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру межах Приморського, Малиновського та Київського районів міста Одеси, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; нанести відповідні дані на графічні матеріали (для подальшого долучення цих матеріалів до клопотання з ціллю реалізації нею норми частини шостої статті 118 Земельного кодексу України.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 вересня 2014 року позивач звернулася з запитом, у тому числі до виконавчого комітету Одеської міської ради про надання інформації про усі земельні ділянки державної та комунальної форми власності у межах Приморського, Малиновського та Київського районів міста Одеси, не наданих у користування та у власність, що можуть бути використані під забудову для реалізації нею права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; та проханням нанести відповідні дані на графічні матеріали (для подальшого долучення цих матеріалів до клопотання з ціллю реалізації нею норми частини шостої статті 118 Земельного кодексу України), та просила надати викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру в межах Приморського, Малиновського та Київського районів міста Одеси, не наданих у користування та у власність, що можуть бути використані під забудову для реалізації нею права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Листом № 01-17/139публ від 08.09.2014 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив її про те, що за дорученням міського голови Департаментом в межах компетенції розглянуто її запит. За підсумками відповідач дійшов до висновку, що "... Запитувана інформація про вільні земельні ділянки не є публічною. Вказана інформація не відображена та не задокументована на будь-яких носіях та не утворена в процесі виконання департаментом комунальної власності Одеської міської ради своїх повноважень...".

27 листопада 2014 року ОСОБА_1 повторно звернулася до виконавчого комітету Одеської міської ради з аналогічним запитом.

Листом № 01-171200публ від 05.12.2014 р. Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив заявника про те, що питання надання викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру у межах Приморського, Малиновського та Київського районів міста, не є компетенцією Департаменту та було запропоновано звернутися до Одеської регіональної філії ДП "ЦДЗК".

Вважаючи, що такі дії відповідачів порушують її права на отримання публічної інформації, гарантованою Законом України "Про доступ до публічної інформації", що унеможливлює реалізувати право на отримання земельної ділянки в порядку встановленому Земельним кодексом України, ОСОБА_1 звернулася до суду.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків, також посилався на те, що чинним законодавством України передбачено надання інформації, що перебуває у володінні суб'єкта запиту в процесі здійснення своєї діяльності, однак, враховуючи, що запит позивача не стосується відомостей, що вже зафіксовані в офіційному документі, створеному в процесі здійснення відповідачами своєї діяльності, то підстав для її надання не має.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Право на доступ до інформації є конституційним правом людини, яке передбачене і гарантоване статтею 34 Конституції України, а саме, право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Законом України "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Під інформацією цей Закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Під публічною інформацією мається на увазі відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Згідно до статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Отже, Закон України "Про доступ до публічної інформації" покликаний гарантувати кожній особі її право у відкритості, доступності інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, шляхом вільного її отримання для своїх потреб і законних інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 24 закону "Про регулювання містобудівної діяльності" спеціально уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальні органи забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські держадміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов'язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову. Положенням про Департамент комунальної власності Одеської міськради до основних завдань та функцій департаменту віднесено "збирання, зведення та аналіз інформації про використання та охорону земель міста" ( п.п. "є" п.2.2.2.19).

З огляду на викладене інформація про наявність земельних ділянок, які можуть бути використані під індивідуальну забудову, є публічною, оскільки відповідно до вимог закону "Про регулювання містобудівної діяльності" вказана інформація повинна створюватися в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством. Тому на таку інформацію та на правовідносини, пов'язані з її поширенням, оприлюдненням, наданням тощо, поширюються норми закону "Про доступ до публічної інформації".

Колегія суддів не може погодитися з посиланням відповідачів на те, що надати інформацію позивачу не мали можливості, оскільки не було офіційного документу, який би містив запитувану інформацію, оскільки саме виконавчий комітет Одеської міської ради повинен забезпечувати відкритість, доступність та повноту публічної інформації про наявність на території м. Одеси земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, а також надавати за запитами фізичних чи юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскільки відповідачами не було надано ОСОБА_1 на її письмові запити відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" достовірну, точну та повну інформацію про наявність усіх вільних земельних ділянок із земель державної та комунальної власності на території м. Одеси, які можуть бути використані під забудову, порушене право підлягає захисту шляхом зобов'язання надати таку інформацію.

Підсумовуючи все викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при вирішенні справи, порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, висновки суду не відповідають обставинам справи. Тому колегія суддів, керуючись пунктами 3, 4 частини 1 статті 202 КАС України, вважає необхідним постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року - скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Виконавчий комітет Одеської міської ради та Департамент комунальної власності Одеської міської ради надати ОСОБА_1 письмову інформацію про усі вільні земельні ділянки в межах Приморського, Малиновського та Київського районів міста Одеси, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 жовтня 2015 року.

Головуючий: М.М.Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова