Справа № 565/1279/14-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/19953/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
головуючого Смоковича М.І.,
суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовськ Рівненської області про зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року,

у с т а н о в и л а :
У вересні 2014 року ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовськ Рівненської області (далі УПФУ в м. Кузнецовську Рівненської області) про зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи третьої категорії. З 13 листопада 1980 року і по даний час він постійно проживає у м. Кузнецовську Рівненської області, яке відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. Відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державної пенсії, як особа, яка постійно проживала чи постійно працювала у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що станом на 01 січня 1993 року проживав або працював у цій зоні встановлений законодавством строк. Відповідач відмовляється призначити йому пенсію на пільгових умовах.
В зв`язку з чим позивач просив зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 11 серпня 2014 року, знизивши пенсійний вік відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 20 жовтня 2014 року, знизивши йому пенсійний вік відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено у зв`язку з їх безпідставністю.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року, постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 січня 2015 року скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У своїх запереченнях УПФУ в м. Кузнецовську Рівненської області зазначає на необґрунтованість касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Касаційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, Житомирський апеляційний адміністративний суд, виходив з того, що звертаючись до Управління Пенсійного фонду з приводу призначення пенсії відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХП (далі Закон № 796-ХП) із зниженням пенсійного віку позивач надав посвідчення потерпілого 3-ї категорії та докази щодо його проживання в с. Перекалля Зарічненського району Рівненської області, що віднесений до зони гарантованого добровільного відселення. При цьому з довідки виконкому Зарічненської райради №143 від 18 вересня 1995 року наданої позивачем необхідний термін проживання останнього для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку (по 3-й категорії) не вбачається.
А тому, відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-ХП із зниженням пенсійного віку як особі, яка постійно проживала чи постійно працювала у зоні посиленого радіоекологічного контролю є правомірною.
Такі висновки суду апеляційної інстанції, на думку колегії суддів Вищого адміністративного суду України, є неповними, завчасними і не відповідає обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.
Частиною 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, на 2 роки, особам, які постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, із зменшенням додатково на 1 рік за три роки проживання, але не більше 5 років; особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, - зменшення віку передбачено - 3 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.
Відповідно до частин 3, 4 статті 15 Закону № 796-ХП підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-ХП.
Таким чином, для призначення особі пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинне законодавство вимагає додержання сукупності обов`язкових умов, зокрема, постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 1 січня 1993 року.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, 17 серпня 2014 року йому виповнилось 55 років.
11 серпня 2014 року позивач звернувся до УПФ м. Кузнецовська із заявою про призначення йому пенсії за віком.
Відповідачем відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у зв`язку з ненаданням довідки про періоди проживання чи роботи у зоні гарантованого добровільного відселення (3 категорії).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.
З довідки ЖЕД-3 № 607 від 13 березня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 був зареєстрований в м. Кузнецовську Рівненської області у період з 25 липня 1984 року по 28 січня 1985 року, з 27 жовтня 1987 року по 21 листопада 1989 року, з 13 березня 1990 року по 23 березня 2001 року та з 12 січня 2014 року і по даний час.
Довідкою виконавчого комітету Зарічненської районної ради № 143 від 18 вересня 1995 року підтверджується, що ОСОБА_1 проживав у с.Перекалля Зарічненського району Рівненської області з 04 лютого 1985 року по 24 жовтня 1987 року, а також з 24 листопада 1989 року по 09 березня 1990 року.
Допитані в судовому засіданні свідки також пояснили, що ОСОБА_1 , у період 1985-1990 років постійно проживав в м. Кузнецовську Рівненської області та працював разом з ними у монтажних управліннях тресту «Електропівденмонтаж», що знаходились на Рівненській дільниці.
Зазначені обставини підтверджуються і записами у трудовій книжці ОСОБА_1 , з якої вбачається, що з 13 листопада 1980 року по 22 січня 1981 року він працював у МУ-6 тресту «Електропівденмонтаж», з 22 січня 1981 року по 03 грудня 1984 року - у МУ-12 тресту «Електропівденмонтаж», з 06 лютого 1985 року по 07 січня 1987 року - у МУ-6 тресту «Електропівденмонтаж».
Його робота у монтажних управліннях тресту «Електропівденмонтаж» саме в м. Кузнецовську Рівненської області також підтверджується табелями обліку робочого часу Рівненської дільниці даного підприємства, довідкою МУ-6 «Електропівденмонтаж» № 5 від 04 березня 2013 року.
Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23 липня 1991 року, м. Кузнецовськ Рівненської області відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 25 грудня 1995 року ОСОБА_1 було видане посвідчення громадянина постраждалого від Чорнобильської катастрофи - 3 категорії, Серії Б, а 20 жовтня 2014 року посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії, Серії В-П.
Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 41 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.
Відповідно до статті 14 Закону № 796-ХП, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, потерпілі які:
- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;
- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3;
- особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.
Наявність у позивача вищезазначених посвідчень, є достатнім підтвердженням того, що він на протязі не менше 4 років проживав або постійно працював саме у зоні посиленого радіологічного контролю, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова відповідача, яка ґрунтується на відсутності документів, які підтверджували відомості про постійне місце проживання у забрудненій зоні, є неправомірною.
Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.
За таких обставин постанову суду апеляційної інстанції необхідно скасувати, а постанову суду першої інстанції - залишити в силі.
Керуючись статтями 222, 223, 226, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року у цій справі скасувати та залишити без змін постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 січня 2015 року.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко