Справа № 2-а-1370/11/1527
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р. Справа № 2-а-1370/11/1527

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Виноградова Н.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С. та Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про виплату щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із позовом до Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси про виплату їй, як «дитині-війни» щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.01.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1, повязані з цією доплатою до пенсії за період з 01.01.2009 року по 10.07.2010 року залишено без розгляду у звязку із пропуском встановленого законом строку на звернення до суду.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2011 року (ухваленою в порядку ст.183-2 КАС України) позовні вимоги задоволено частково. Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, що передбачене ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством за період з 10.07.2010 року по 31.12.2010 року, з виключенням виплачених за зазначений період сум. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, начальник Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси 02.03.2011 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просив скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14.02.2011 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких належних підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що позивач має статус дитини війни згідно з посвідченням.

Вирішуючи справу по суті, суд 1-ї інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на щомісячне підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (в ред. до 28 грудня 2007 року) дітям війни пенсія або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком, як основна державна соціальна гарантія, встановлюється законами.

Встановлення розміру мінімальної пенсії за віком Кабінетом Міністрів України суперечить наведеним нормам закону.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу підлягають застосуванню ч. 3 ст. 46 Конституції України, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (в редакції до 28 грудня 2007 року), ст. 17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії і ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а не постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Із врахуванням наведених положень чинного законодавства України, висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині зобовязання відповідача провести виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за зазначений вище період є правильним.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси - залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

ОСОБА_2