Справа № 500/3910/15-а
Суддя: Швець В. М.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/3910/15-а
Провадження № 2-а/500/134/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Мінєвій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного державного інспектору інспекційного відділу у південному регіоні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_3, заступника директора департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 про скасування постанови департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 380 по справі про адміністративне правопорушення від 19 червня 2015 року

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного державного інспектору інспекційного відділу у південному регіоні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_3, заступника директора департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4, яка уточнила та яка просила скасувати постанову департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 380 по справі про адміністративне правопорушення від 19 червня 2015 року.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначає, що 19 червня 2015 року заступником директора департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 була винесена постанова № 380 по справі про адміністративне правопорушення якою визнано позивача винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Позивач в позові зазначає, що з аналізу чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності вбачається, що станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення, Кабінетом Міністрів України не був встановлений порядок державного архітектурно-будівельного контролю об'єктів будівництва I, II та III категорії складності. Так, здійснюючи позапланову перевірку об'єкту архітектури, який належить до II категорії складності згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, яким врегульовано порядок здійснення перевірки об'єктів лише IV i V категорії складності, за умови відсутності встановленого Кабінетом Міністрів України порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю об'єктів будівництва II категорії складності, відповідач вийшов за межі повноважень, передбачених чинним законодавством України, чим порушив наведені вище положення ч.2 ст.19 Конституції України.

Позивач також зазначає, що проведення позивачкою робіт по оздобленню стін не потребують спеціального дозволу - отримання декларації про початок виконання зазначених робіт, що виключає в його діях склад правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не сповістили, заперечення на позов не надавали.

Суд ухвалив, розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

10 червня 2015 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 7 ст. 96 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 порушила вимоги п.1 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: самовільне здійснення будівельних робіт з реконструкції 1/2 частини житлового будинку у дворі загального користування без отримання документів дозвільного характеру на виконання будівельних робіт.

На підставі вказаного протоколу заступником директора Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 винесено постанову №380 по справі про адміністративне правопорушення від 19 червня 2015 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 КУпАП у виді штрафу у сумі 8500 грн., в зв'язку з виконанням будівельних робіт з будівництва житлового будинку та господарських споруд без набуття права на їх виконання.

Відповідно до акту перевірки від 10 червня 2015 року, вказана перевірка проводилася відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Відповідно до п.1 Порядку, останній визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у cфepi містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів i правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV i V категорії складності.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів від 23.05.2011 року №553 є підзаконним нормативним актом, який встановлює порядок архітектурно-будівельного контролю будівництва не уcіx, а лише тих об'єктів архітектури, які за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, тобто зазначена Постанова Кабінету Міністрів України не встановлює порядок архітектурно-будівельного контролю об'єктів будівництва I, II, III категорії складності.

З аналізу чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності вбачається, що станом на сьогодні, Кабінетом Міністрів України взагалі не встановлений порядок державного архітектурно-будівельного контролю об'єктів будівництва I, II, III категорії складності.

Судом встановлено, що відповідно до акту перевірки від 10 червня 2015 року зазначений будинок відноситься до ІІ категорії складності. Таким чином, здійснюючи позапланову перевірку об'єкту архітектури, який належить до ІІ категорії складності згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, яким врегульовано порядок здійснення перевірки об'єктів лише IV i V категорії складності, взагалі за умови відсутності встановленого Кабінетом Міністрів України порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю об'єктів будівництва І та II категорії складності, відповідач вийшов за межі повноважень, передбачених чинним законодавством України, чим порушив наведені вище положення ч.2 ст.19 Конституції України.

Таким чином, перевірка від 10 червня 2015 року, проведена Головним державним інспектором інспекційного відділу у Південному регіоні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_3 відносно позивача з порушенням вимог ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та її результати, а як наслідок, й прийняті документи, які складені й отримані за її результатами, в силі ст. 70 КАС України взагалі не можуть прийматись до уваги, так як цi результати є доказами, одержаними з порушенням Закону.

Відповідно до частин 1-3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 557 від 27.04.2011 року встановлено, що під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат.

Отже, віднесення об'єктів будівництва до І-ІІІ категорії складності визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів.

Відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності встановлена Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», згідно з п.6 ч.2 ст.2 якого, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності) або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за відповідні правопорушення.

З огляду на вищенаведені норми права, суд дійшов висновку про те, що віднесення об'єктів будівництва до І-ІІІ категорії складності належить до повноважень в тому числі посадових осіб Держархбудінспекції та її територіальних органів. Як було з'ясовано судом, згідно акту проведення перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення, постанови про адміністративне правопорушення зазначений об'єкт нерухомості відноситься до ІІ категорії складності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідач, під час складання постанови про адміністративне правопорушення діяв з перевищенням наданих йому повноважень, чим порушив принцип використання повноваження з метою, із якою це повноваження надано, який закріплено у підпункті 2 частини 3статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, висновок про те, що будівельні роботи виконуються без будь-якого документу дозвільного характеру, що надає право на виконання будівельних робіт є хибним. Так, згідно п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженої наказом державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України N 127 від 24.05.2001, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за N 582/5773), передбачено, що не належать до самочинного будівництва, та як наслідок не потребують отримання спеціальних дозволів спеціально уповноважених органів наступні роботи: для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, терас, ганків; перестановка санітарно-технічного обладнання в межах призначення приміщень, установка сантехнічних та інженерних приладів в приміщеннях нежитлового призначення; улаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх не капітальних стінах, збільшення або зменшення житлової або допоміжної площі за рахунок демонтування або влаштування перегородок (без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін; засклення балконів, лоджій, веранд, терас, крім будинків, що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, заміна матеріалу стін будинків, господарських будівель без збільшення розміру фундаменту та поверховості; зміна призначення господарських будівель; індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року; 2. для громадських та виробничих будівель (приміщень): перепланування, пов'язані зі зміною загальної, основної та допоміжної площі за рахунок демонтування та влаштування перегородок (без порушення несучих конструкцій); збільшення або зменшення площі за рахунок демонтування чи влаштування перегородок (без порушення несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін; збільшення або зменшення площі за рахунок демонтування печей, грубок, камінів (без перекривання вентиляційних шахт, димоходів); зведення на земельній ділянці тимчасових господарських будівель та споруд, навісів, альтанок, тамбурів, терас, веранд, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, воріт, хвірток, відкритих басейнів та із накриттям полегшеної конструкції, погребів, ганків тощо; зміна призначень невиробничих приміщень; улаштування чи закриття віконних або дверних прорізів у внутрішніх не капітальних стінах; перестановка обладнання в межах призначення приміщень; влаштування допоміжних приміщень санвузлів, душових, ванних; заміна матеріалу частини стін без збільшення розміру фундаменту; засклення балконів і лоджій, крім будинків, що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

З урахуванням наведеного, проведення позивачем робіт по оздобленню стін не потребують спеціального дозволу - отримання декларації про початок виконання зазначених робіт.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з чим провадження у справі щодо позивача підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9-11, 17, 69-72, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного державного інспектору інспекційного відділу у південному регіоні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_3, заступника директора департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 про скасування Постанови департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 380 по справі про адміністративне правопорушення від 19 червня 2015 року задовільнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 380 від 19 червня 2015року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500гривень скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.М.Швець