Справа № 826/14768/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи підприємця - ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до фізичної особи-підприємця - ОСОБА_4 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця - ОСОБА_4, в якій просив стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 податковий борг у розмірі 16 963,67 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження, то колегія суддів приходить до висновку про розгляд справу у порядку письмово провадження.

Згідно зі статтею 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) як платник податків знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, що не заперечується відповідачем.

Згідно довідки від 14.08.2015 № 5349/9/26-52-23-30 про заборгованість перед бюджетом станом на 14.08.2015 за ФОП ОСОБА_4 обліковується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 16 963,67 грн., в тому числі недоїмка - 14 231,25 грн. та нарахована пеня - 2 732,42 грн.

Як встановлено оружним судом, вказана заборгованість виникла у зв'язку з частковою несплатою відповідачем грошового зобов'язання, самостійно визначеного у звітній податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2014 рік (реєстраційний № від 09.02.2015) та нарахованої контролюючим органом пені на суму погашеної попередньої заборгованості, що сформувалася по звітній податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 3-и квартали 2014 року (реєстраційний № від 10.11.2014). Зокрема, за даними наданих позивачем до матеріалів позову витягів з картки особового рахунку платника єдиного податку з фізичних осіб ОСОБА_4 за 2014 та 2015 роки (остання операція проведена за 30.06.2015 року) та копій податкової звітності відповідача вбачається наступне: 19.11.2014 та 19.02.2015 в картці особового рахунку були проведені до сплати суми податку в розмірах 41 299,20 грн. та 17 086,60 грн., що нараховані згідно вказаних вище податкових декларацій. Протягом періоду з 19.11.2014 по 08.06.2015 дані самостійно визначені позивачем суми грошових зобов'язань погашалися за рахунок наявної станом на 19.11.2014 суми переплати в розмірі 15 872 грн. та добровільно сплачених платником податку коштів.

Станом на 30.06.2015 в картці особового рахунку обліковувалася непогашена ФОП ОСОБА_4 сума недоїмки в розмірі 14 231,15 грн. по податковій декларації за 2014 рік, а також нарахована позивачем у відповідності до норм ст. 129 Податкового кодексу України на суму податкової заборгованості пеня в розмірі 2 732,42 грн.

Податковим органом було надіслано відповідачеві податкову вимогу № 3422-25 від 21.11.2014 на загальну суму 25 427,20 грн.

Станом на 30.06.2015 сума податкового боргу позивача перед бюджетом становила 16963,67 грн. (в тому числі недоїмка - 14231,25 грн. та нарахована сума пені - 2732,42 грн.

Контролюючий орган, посилаючись на наявність у відповідача податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб, який виник у зв'язку частковою несплатою грошових зобов'язань, самостійно визначених у поданій податковій звітності, звернувся до суду із даним позовом про її стягнення.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у відповідача заборгованості підтверджується матеріалами справи та належних доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду виходить з такого.

Приписами пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України на платників податків покладено обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За визначенням пп. 14.1.39 та пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, "грошове зобов'язання платника податків" - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач надіслав відповідачу податкову вимогу № 3422-25 від 21.11.2014 на загальну суму 25 427,20 грн.

За даними витягу з картки особового рахунку платника єдиного податку з фізичних осіб - ОСОБА_4 за 2015 рік сума податкової заборгованості, що зазначена у вказаній вище податковій вимозі від 21.11.2014 була погашена позивачем 20.05.2015 року за рахунок добровільно сплачених сум коштів.

Разом з тим, станом на цю ж дату за позивачем обліковувалася сума податкової заборгованості в розмірі 18 122,50 грн. (в тому числі недоїмка - 17 086,55 грн. та нарахована сума пені - 1 035,95 грн.).

Станом на 30.06.2015 сума податкового боргу позивача перед бюджетом становила 16 963,67 грн. (в тому числі недоїмка - 14 231,25 грн. та нарахована сума пені - 2 732,42 грн.

Доказів сплати решти суми податкового боргу відповідачем не надано.

Судова колегія критично оцінює послання відповідача на наявні у матеріалах справи незавірені банківською установою роздруківки електронних платіжних доручень ФОП ОСОБА_4 від 08.04.2014 № 72, від 12.06.2014 № 86, від 03.07.2014 № 89, 01.09.2014 № 101, від 15.10.2014 № 10, від 07.11.2014 № 14, від 07.11.2014 № 14, від 09.02.2015 № 40 про сплату єдиного податку звітні періоди 2014 року, де зазначені відомості про дати одержання банком платіжних документів до виконання та дати проведення платежів за такими документами клієнта, оскільки як вбачається зі змісту картки особового рахунку платника, у ній відображено зазначені платіжні доручення, сума заборгованості відповідача зменшена на відповідні суми.

Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно відхилив доводи відповідача щодо подання ним 17.12.2014 до податкової інспекції уточнюючої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за три квартали 2014 року (реєстраційний № від 17.12.2014 року) в порядку ст. 50 Податкового кодексу України.

Зі змісту копії названої уточнюючої декларації вбачається, що показники розд. VII "Визначення податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок" такої Декларації не заповнені, у зв'язку із чим, в картці особового рахунку платника податку - позивача нарахування по такій Декларації в розмірі 0,00 гр. не призвели до зменшення абсолютної суми податкової заборгованості.

Інших доказів сплати (погашення) заявленої до стягнення суми податкової заборгованості (зокрема, доказів сплати сум грошових зобов'язань до бюджету, подання інших уточнюючих розрахунків, складених у встановленому законом порядку, тощо) відповідачем до суду першої інстанції та до апеляційного суду подано не було.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком Окружного адміністративного суду міста Києва про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки заборгованість у розмірі 16 963,67 грн. платник податків у встановлені законодавством строки не сплатив, при цьому наявність у відповідача заборгованості підтверджується матеріалами справи та належних доказів її погашення відповідачем не надано.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця - ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до фізичної особи-підприємця - ОСОБА_4 про стягнення податкового боргу - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року - без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України).

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.