Справа № 2а-10147/10/2670
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2010-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

09 липня 2010 року № 2а-10147/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шелест С.Б., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

За позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва
провизнання недійсними нарахованих недоїмки та пені

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним збільшення недоїмки невизначеним документом 08.01.08р., визнання недійсним нарахування пені невизначеним документом від 08.01.08р.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України щодо змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а зазначені вище позовні вимоги не узгоджуються із вимогами, які може містити адміністративний позов відповідно до ч. 3 ст. 105 КАС України, в звязку з чим вимоги потребують уточнення та узгодження з нормами КАС України.

Так, відповідно до ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

В даному випадку, позивач не оспорює ні дій, ні рішення податкового органу; а припущення позивача про нарахування пені та збільшення недоїмки невизначеними документами не обґрунтовані документально.

Слід зазначити, що відповідно до абзацу другого підпункту 16.3.3 пункту 16.3 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетам та державними цільовими фондами», якщо платник податків не сплачує пеню разом зі сплатою податкового боргу (його частини) або не визначає її окремо у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеної пропорції), то податковий орган самостійно здійснює розподіл такої сплаченої суми на суму, що спрямовується на погашення такого податкового боргу (його частини), та суму, що спрямовується на погашення пені, нарахованої на суму такого погашеного податкового боргу (його частини), та надсилає такому платнику податків повідомлення, в якому міститься зазначена інформація.

Отже, саме повідомлення про розподіл сплачених коштів є результатом дій податкового органу, вчинених ним на реалізацію своїх повноважень, передбачених підпунктом 16.3.3 пункту 16.3 статті 16 вищенаведеного Закону, а дії податкового органу з розподілу сплачених платником податків сум, вчинені відповідно до підпункту 16.3.3 пункту 16.3 статті 16 Закону та пункту 3.8 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 11.06.2003 N 290 є такими, що мають правове значення.

Таким чином, у спірних правовідносинах предметом компетенції адміністративних судів у розумінні пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути: повідомлення про розподіл сплачених коштів або ж дії податкового органу з розподілу сплачених платником податків сум, вчинені відповідно до підпункту 16.3.3 пункту 16.3 статті 16 Закону, що призводять до виникнення певного обов'язку, що підлягає виконанню платником податків та можуть бути підставою для вжиття щодо нього в подальшому заходів із примусового погашення податкового боргу.

З огляду на викладнене, заявлені позовні вимоги потребують узгодження з нормами КАС України.

Відповідно до ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем у строк до 26 липня 2010 року шляхом уточнення змісту позовних вимог та обґрунтуванням викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

На підставі вищенаведеного керуючись ст. ст. 106, 108, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1

Встановити позивачу строк до 26 липня 2010 року для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя С.Б. Шелест