Справа № 2-а-6126/10
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м. Запоріжжя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф. при секретарі Кривицькій К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій субєкта владних повноважень незаконними, здійснення перерахунку пенсії -

встановив:

01 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати здійснити перерахунок державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виплатити заборгованість за останні 6 місяців а також здійснювати її нарахування та виплату в подальшому і безстроково відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та є інвалідом 3 групи, а тому має право на отримання державної пенсії як ліквідатор наслідків Чорнобильської катастрофи і інвалід 3-ї групи - у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

У березні 2010 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про перерахунок пенсії, на що отримав відповідь №889/Г-1 від 22.03.2010р. про відмову у задоволенні вимоги про перерахунок пенсії, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися за захистом свого права до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги у повному обсязі. Представник відповідача направив до суду письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких послався на те, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, з 03.03.2008р. пенсію по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС в розмірі фактичних збитків не отримує, оскільки відповідально до його заяви від 03.03.2008р. переведений на пенсію за віком. На теперішній час із заявою про переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не звертався.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя. Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І), що підтверджується посвідченням серія А №037403 від 31.07.1996р., та є інвалідом III групи, що підтверджується посвідченням №140720 від 16.07.1996р.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 даного Закону визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій, це зокрема, державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 має право на отримання пенсії на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж Закону.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до заяви позивача від 03.03.2008р. його переведено на пенсію за віком, тому із зазначеної дати він не отримує раніше призначену пенсію по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС в розмірі фактичних збитків. Також позивач отримує додаткову пенсію як інвалід третьої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У березні 2010 року позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, в якій просив перерахувати його пенсію із розрахунку пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом №889/Г-1 від 22.03.2010р. ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні вимоги про перерахунок пенсії, роз'яснено законодавче обґрунтування порядку нарахування пенсії згідно п.4 ст.50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також проінформовано, що згідно попереднього розрахунку його пенсії в разі переходу з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно діючого законодавства, розмір пенсії зменшується.

Таким чином, отримуючи пенсію за віком, позивач просить визнати незаконною вищевказану відмову відповідача щодо перерахунку його пенсії відповідно до п.4 ст.50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також здійснити перерахунок пенсії, в подальшому безстроково щомісячно виплачувати пенсію згідно вимог ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом з'ясовано, що повторно із заявою про переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач не звертався. Переведення на інший вид пенсії здійснюється лише на підставі особистої письмової заяви встановленої форми, тому твердження позивача та його представника, що позивач звертався до пенсійного фонду з усною заявою про переведення на інший вид пенсії, не береться судом до уваги. Щодо того, що заяву позивача від 01.03.2010р. про перерахунок пенсії відповідач повинен був розцінювати як заяву про переведення на інший вид пенсії, також не заслуговує на увагу, оскільки зазначене суперечить змісту вказаної заяви.

Крім того, стверджуючи, що діями відповідача було порушено його право на переведення на інший вид пенсії, позивач заявляє вимогу не про визнання неправомірною відмови пенсійного фонду у переведенні його з одного виду пенсії на інший та зобов'язання вчинити відповідні дії, а просить здійснити перерахунок пенсії як ліквідатору наслідків Чорнобильської катастрофи і інваліда 3-ї групи у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, суд вважає, що у позивача на момент звернення до суду не виникло право на отримання пенсії як ліквідатора наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інваліда 3 групи, оскільки він отримує пенсію за віком, із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший позивач не звертався, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про зобов'язання здійснити перерахунок додаткової пенсії, суд вважає, що вони підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту ст. 49 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач як особа, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, має право на державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 53 цього Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Визначення розміру та виплати додаткової пенсії позивачеві регламентується ст. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В редакції цієї статті від 06.06.96р. особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. були внесені зміни до ст.50 Закону, згідно з якими інвалідам III групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, однак рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зазначені зміни визнані неконституційними.

Згідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, втрачають силу з дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач всупереч зазначеним нормам, помилково вважаючи, що для відновлення дії законодавчих актів у редакції, чинній до внесення змін, визнаних неконституційними, потребується додаткове рішення Верховної Ради України, здійснював обчислення та виплату додаткової пенсії ОСОБА_1 у розмірі 15% прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, на підставі підзаконного нормативного акту - постанови КМУ від 28.05.2008р. №580 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з положень ст.ст.50 Закону України ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає за належне застосування для визначення розміру додаткової пенсій за цим Законом мінімального розміру пенсії за віком за ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається встановленим прожитковим мінімумом, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується лише як коефіцієнт для їх визначення, що не суперечить вимогам ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого мінімального розміру пенсії законодавством не передбачено.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, а тому, виходячи з наведеного, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо відмови перерахувати додаткову пенсію позивачу та наявними законні підстави для нарахування та виплати останньому додаткової пенсії за ст. 50 Закону України ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст.28 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.05.2010р. по 28 грудня 2010р. включно з урахуванням здійснених відповідачем у вищевказаний період виплат.

Не підлягає задоволенню вимога про зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати позивачеві додаткову пенсію у перерахованому вигляді з огляду на те, що зобов'язання вчиняти дії у майбутньому чинним законодавством не передбачене.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 21, 22, 64, 75, 92 Конституції України, ст.ст. 49, 50, 53, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 9, 69-71, 158-163, 167 КАС України України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови у перерахуванні ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну його здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.05.2010р. по 28.12.2010р., з урахуванням здійснених виплат за вказаний період.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: