Справа № К/9991/6080/12-С
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/6080/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м.Краснодону та автомобільно-технічної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, третя особа - Управління Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішіх справ України у Луганській області про визнання незаконними та скасування наказів та поновлення на роботі,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2011 року,

В С Т А Н О В И ЛА:

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив: поновити строк звернення до суду з даним позовом; визнати незаконними та скасувати накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (далі - УМВС України в Луганській області) від 24 травня 2011 року №158 о/с, від 17 лютого 2011 року №328; визнати незаконними та скасувати накази УМВС України в Луганській області від 24 травня 2011 року №158 о/с, від 17 лютого 2011 року №328 та поновити на посаді старшого інспектора групи оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод та дізнання відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Краснодон та автомобільно-технічної інспекції управління МВС України у Луганській області, з 25 травня 2011 року.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2011 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Судами встановлено, що наказом УМВС України в Луганській області від 24 травня 2011 року №158 о/с «по особовому складу» ОСОБА_2 звільнено з посади старшого інспектора групи оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод та дізнання відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Краснодон та автомобільно-технічної інспекції управління МВС України у Луганській області у запас Збройних Сил за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення).

Даному рішенню передував наказ УМВС України в Луганській області від 17 лютого 2011 року №328 «Про покарання співробітника Державтоінспекції області», яким наказано звільнити позивача за грубе порушення службової дисципліни, ігнорування вимог статей 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Кодексу часті працівника ОВС України, що виразилось у перебуванні в форменому одязі у нетверезому стані в громадському місці, не інформуванні безпосереднього керівника підрозділу про факт дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), статей 2 та 10 Закону України «Про міліцію», що виразилось у невжитті заходів з припинення протиправних дій з боку водія зазначеного автомобіля щодо залишення місця події та неповідомлення про ДТП.

Звільненню позивача передував висновок службового розслідування, зі змісту якого вбачається, що 14 січня 2011 року о 21 год. 14 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «TOYOTA AVENSIS», державний номер НОМЕР_1, на проспекті 60-річчя СРСР м. Краснодону Луганської області не впорався з керуванням і скоїв ДТП (з автоматизованим з/д шлагбаумом). Позивача доставлено до Центральної міської лікарні м.Краснодону та встановлено факт перебування в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, відносно ОСОБА_2. складено протокол про адміністративне правопорушення від 15 січня 2011 року серії ВВ1 №243050 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 перебував у форменому одязі в нетверезому стані у громадському місці та неповідомив керівника підрозділу про факт ДТП.

Рішенням Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 18 квітня 2011 року у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 124, 130 КУпАП закрито адміністративне провадження відносно позивача.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 22 червня 2011 року, скасовано рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 18 квітня 2011 року, адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 припинено за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, на момент звільнення ОСОБА_2 мав діючі стягнення: догану та сувору догану, оголошені наказами УМВС від 2 лютого 2010 року №1853 та від 10 грудня 2010 року №1924.

Згідно із підпунктом «є» пункту 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з положеннями статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Таким чином, працівники органів внутрішніх справ повинні дотримуватися дисципліни як під час проходження служби, так і у позаслужбовий час.

Пунктом 8 статті 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 цього Статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, матеріалами службової перевірки доведено факт порушення позивачем службової дисципліни (перебування позивача у форменному одязі в стані алкогольного сп'яніння у громадському місці, не повідомлення безпосереднього керівника підрозділу про факт дорожньо-транспортної пригоди.).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують вказаних висновків судів попередніх інстанцій.

Згідно з частиною першою статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб