Справа № 814/2008/15
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/2008/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Турецької І.О.
Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання дій незаконними, скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії -,

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати незаконним дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо початку примусового виконання рішення за виконавчим провадженням №47755155, скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 15.06.2015 року про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу, зобов'язати Відділ закінчити виконавче провадження №47755155 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування позову зазначено, що Управлінням міграційної служби добровільно та своєчасно виконано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року по справі №814/3006/14, тому у державного виконавця не було підстав для прийняття рішень про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу. Зазначені обставини, на думку позивача. є підставою для скасуванню оскаржуваних рішень, а державного виконавця має бути зобов'язано закінчити виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на підставі фактичного виконання виконавчого документа.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 липня 2015 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії старшого державного виконавця щодо початку примусового виконання рішень по виконавчому провадженню №47755155, скасував постанови Відділу від 15.06.2015 року ВП №47755155 про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі з'ясовано, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року у справі № 814/3006/14 задоволено позов ОСОБА_4 до Ленінського районного відділу у м. Миколаєві Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про зобов'язання видати йому паспорт громадянина України, оформлений українською мовою, в обмін на паспорт громадянина України, оформлений українською та російськими мовами.

19.05.2015 року Миколаївським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист, який стягувачем ОСОБА_4 звернуто до примусового виконання.

Постановою старшого виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС від 05.06.2015 року відкрито виконавче провадження №47755155 та боржнику - Ленінському районному відділу у м. Миколаєві Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області надано сім днів для добровільного виконання рішення.

Оскільки в наданий для самостійного виконання строк боржник не виконав виконавчий лист, 15.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з Ленінського районного відділу у м. Миколаєві Управління ДМС в Миколаївській області в сумі 2 040 грн. та постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 680 грн. за невиконання судового рішення у добровільному порядку в строк, наданий державним виконавцем.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки боржником було добровільно виконано судове рішення, у державного виконавця не було підстав відповідно до ст.ст.28, 89 Закону України «Про виконавче провадження» приймати рішення про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу.

Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає правильним, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника - юридичної особи стягується виконавчий збір у розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03.06.2015 року Ленінським районним відділом у м. Миколаєві Управління ДМС в Миколаївській області оформлено паспорт громадянина України НОМЕР_1на ім'я ОСОБА_4, в якому всі записи, які вносяться від руки працівниками міграційної служби виконані українською мовою.

Заявою від 09.06.2015 року ОСОБА_4 відмовився отримувати паспорт громадянина України НОМЕР_1, оскільки бланк паспорту містить написи російською мовою.

Оскільки виготовлений на підставі судового рішення паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_4 не містив жодного запису, здійсненого рукописним текстом, однак вказана особа відмовилась від отримання цього паспорту, листом від 11.06.2015 року Ленінський районний відділ у м. Миколаєві Управління ДМС в Миколаївській області повідомив державну виконавчу службу про добровільне виконання рішення суду у справі № 814/3006/14.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду, що вчинені позивачем дії при виготовленні паспорта громадянина України на ім'я ОСОБА_4 є достатніми та єдине можливими за існуючих обставин, отже їх слід вважати виконаними у строк та в повному обсязі.

Так, постановою КМ України від 04.06.1994 року № 353 затверджено зразок бланка паспорта громадянина України.

Відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ та п. 2.2.2 Наказу МВС України від 13.04.2012 №320 «Про порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України» друга сторінка паспорта громадянина України оформлюється в такому порядку:

- у перші три рядки вносяться дані в називному відмінку про прізвище, ім'я та по батькові громадянина російською мовою;

- у четвертий та п'ятий рядки - дані про дату та місце народження російською мовою;

- у шостому рядку зазначається стать особи українською та російською мовами;

- у рядках «Ким виданий паспорт» записи про орган, що видав паспорт, робляться українською та російською мовами без скорочень, крім абревіатури відповідного територіального підрозділу ДМС.

Відповідно до Порядку № 320, на відповідача покладається обов'язок оформлення паспортів громадянина України, тобто дії, щодо заповнення бланків паспортів відповідно до поданих документів за допомогою комп'ютерного обладнання або від руки розбірливим почерком, без скорочень та виправлень.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, до повноважень відповідача не належить розробляти та виготовляти бланки паспортів, це є виключно компетенцією Кабінету Міністрів України, отже у державного виконавця були відсутні законні підстави для прийняття рішення про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином з'ясовані всі обставини справи, їм надано правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду, не встановлено.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання дій незаконними, скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя - доповідач: /підпис/ І.П. Косцова
Судді: /підпис/І.О.Турецька
/підпис/Л.В. Стас