Справа № 2а-19241/11/2670
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2011-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

26 грудня 2011 року № 2а-19241/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі міста Києва
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будземмонтаж"
про надання дозволу на стягнення коштів у розмірі 98 742,40грн. з рахунків платника податків,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна податкова інспекції у Соломянському районі м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будземмонтаж»про надання дозволу на стягнення податкової заборгованості у розмірі 98 742,40 грн.

Відповідно до п. 3, п. 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 КАС України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 КАС України повноваження законних представників підтверджуються документами, які, зокрема, стверджують займану ними посаду.

Частиною пятою ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку подання позовної заяви представником з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Як вбачається із позовної заяви, вона підписана Головою Комісії з проведення реорганізації Державною податковою інспекції у Соломянському районі м. Києва, заступником голови Державної податкової адміністрації України у м. Києві ОСОБА_1В, однак в порушення зазначених вище вимог до позовної заяви не додано відповідного документу, який би підтверджував повноваження ОСОБА_1 щодо звернення до суду (копії довіреності, наказу про призначення на посаду, положень стосовно повноважень звернення до суду, тощо).

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про надання дозволу на стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 98 742,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасну сплату відповідачем податкових зобовязань, нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення від 28.10.2011 року № /0, яке було надіслано відповідачу в порядку встановленому ст. 58 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Виходячи з положень п. 58.3 ст. 58 ПК України податкова вимога надсилається органом податкової служби в порядку визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.

Однак всупереч ч. 2 ст. 106 КАС України позивачем не надано суду доказів надіслання/вручення відповідачеві податкової вимоги № 43 від 27 січня 2011 року (копії поштового конверту, повідомлення про вручення поштових відправлень тощо).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем всупереч вимог частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, не надано доказу належний доказ надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 р. N 2091/11/13-11.

Враховуючи вищевказане, суд не приймає до уваги наданий позивачем в якості доказу надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів розрахунковий документ від 20.12.2011 року № 3376, оскільки за змісту даного розрахункового документу не вбачається, які саме документи направлялися відповідачу та за якою адресою.

Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Салов проти України" (від 06.09.2005 року, № 65518/01, п. 87), яке опубліковано в "Офіційний вісник України" (№ 4, 2006 р.), принцип змагальності процесу означає, що стороні повинна бути надана можливість ознайомитись з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них.

Вказане кореспондується з правом на справедливий суд, закріпленим у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, одним із аспектів якого є принцип змагальності.

Отже, з урахуванням принципів та завдань адміністративного судочинства, належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі з дотриманням вимог ст. 106 КАС України, є бланк опису вкладення.

Таким чином, позивачем не надано суду доказів на підтвердження надіслання за адресою відповідача саме копії позовної заяви та доданих до неї документів, як того вимагає частина 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, всупереч вимогам частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надоно актуальний (станом на час звернення до суду) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, для перевірки дотримання вимог КАС України щодо встановлення дієздатності позивача та наявності відповідних повноважень у керівника (в контексті положень п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України та ч. 3 ст. 48 КАС України) у взаємозвязку з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 107 КАС України та відповідно створює перешкоди для відкриття провадження у справі.

У звязку з вищенаведеним, суд зазначає що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України дана категорія спорів підлягає розгляду та вирішенню в порядку скороченого провадження (без проведення судового засідання та виклику сторін, на підставі наявних доказів), а отже відсутність вищезгаданого документу створює перешкоди для відкриття скороченого провадження та вирішення справи в скороченому провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 20 січня 2012 року включно шляхом подання до суду шляхом надання належного документу на підтвердження повноважень ОСОБА_1В.( копії довіреності, наказу про призначення на посаду, положень стосовно повноважень звернення до суду, тощо), доказів направлення та/або вручення відповідачу вищезгаданих податкових повідомлень-рішень та актуального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно відповідача.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва залишити без руху.

2. Встановити Державній податковій інспекції у Соломянському районі м. Києва строк для усунення недоліків до 20 січня 2012 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Патратій