Справа № 2а/2370/7391/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/77992/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 14.10.2011р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2012р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси, треті особи: управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Головне управління Державного казначейства України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчини певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та стягнення з Державного бюджету України помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при купівлі легкового автомобіля в розмірі 5472,50 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.10.2011р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2012р., позов задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилося УПФУ в м. Черкасах, подало касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Судами встановлено, що позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2010р. придбано легковий автомобіль.

При здійсненні першої державної реєстрації транспортного засобу позивачем 31.03.2010р. сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3 % від вартості легкового автомобіля, в розмірі 5472,50грн.

26.08.2011р. позивач подав до УПФУ в Соснівському районі м. Черкаси заяву про повернення помилково сплачених коштів на обов'язкове державне пенсійне страхування при купівлі легкового автомобіля.

Листом від 01.09.2011р. №12708/02 УПФУ в Соснівському районі м.Черкаси позивача повідомлено, що відповідно до пункту 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій платниками збору на відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи, організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом, зокрема, купівлі легкових автомобілів. Позивач не відноситься до категорій осіб, які мають пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів, а тому вказаний збір має сплачуватись на загальних підставах.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що обов'язок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не може бути покладений на особу, яка набула права власності на автомобіль, так як це суперечить положенням Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при вирішенні спірних правовідносин слід керуватись положеннями Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», а тому суди обгрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

В свою чергу, положення Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998р. №1740, станом на час виникнення спірних правовідносин суперечили вимогам Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» в частині регулювання правовідносин зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 26.02.2012р. у справі №21-29а13.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 14.10.2011р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2012р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський