Справа № 813/4859/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року справа № 813/4859/15

Львівський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії «Львівхолод» про зобовязання вчинити дії, -

встановив :

Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії «Львівхолод» (надалі ТзОВ ТВК «Львівхолод») про зобовязання допустити працівників Державної екологічної інспекції у Львівській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та надати необхідні документи у відповідності до ст.8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позовні вимоги мотивовані тим, що державними інспекторами з Держекоінспекції здійснено виїзд на адресу підприємства для проведення планової перевірки, однак їх не допущено до проведення перевірки мотивуючи не допуск проектом Закону «Про мораторій на перевірку субєктів господарської діяльності. Підстави не допуску Держекоінспекції до проведення перевірки являються необґрунтованими та надуманими. Зазначає, що з 01.07.2015 року жодним чинним нормативним актом не передбачено мораторію на здійснення перевірок Держекоінспекцією.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити.

Відповідач заперечень на позов, витребувані судом докази не надав, явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а тому вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст.128 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

25.06.2015 року затверджено План здійснення заходів державного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства субєктами господарювання у ІІІ кварталі 2015 року Державною екологічною інспекцією у Львівській області.

28.07.2015 року на підставі Наказу Держекоінспекції № 174-і/п від 23.07.2015 року видано направлення № 201 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТзОВ ТВК «Львівхолод» з 28.07.2015 року по 17.08.2015 року.

29.07.2015 року складено Акт № 201/02/41.1.3 не допуску на планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТзОВ ТВК «Львівхолод».

Відповідно до п.8 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем вважається особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана заява до адміністративного суду.

Як встановлено ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.3 ст.6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Пунктом 5 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також Закон № 877-V).

Згідно ст.1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних контрольних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до встановлених ст.4 Закону № 877-V загальних вимог до здійснення державного нагляду (контролю) він здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні орган державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом; планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб'єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку; посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з'ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Згідно ч.1 ст.6 Закону № 877-V підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з надання йому копії відповідного документа (ч.3 ст.6 Закону).

Строк проведення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження здійснення позапланового заходу не допускається (ч.4 ст.6 Закону).

Положеннями ст.7 Закону № 877-V встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) і засвідчується печаткою. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю) і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Згідно ч.5 ст.7 Закону № 877-V суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Статтею 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначені повноваження органу державного нагляду (контролю), відповідно до ч.1 якої орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

Відповідно до ч.2 вказаної статті Закону № 877-V органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані, зокрема, повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; виконувати законні вимоги посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку підприємства, щодо усунення порушень законодавства про державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності.

Згідно ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю) передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства, надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник припису або акта органу державного нагляду (контролю) за результатами проведення планового чи позапланового заходу.

Також, статтею 10 Закону № 877-V передбачено право суб'єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо він здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом, а також якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04 листопада 2011 року № 429, зареєстрованим в Мінюсті України 25 листопада 2011 року за №1347/20085, Державна екологічна інспекція в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який дії у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Згідно п.6 Положення Держекоінспеція на виконання покладених на неї завдань має право: одержувати в установленому законом порядку інформацію, документи, і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, усіх форм власності та їх посадових осіб; проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (дозволи, ліцензії, сертифікати, висновки, рішення, ліміти, квоти, погодження, свідоцтва); вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем і відповідачем в судах.

Відповідно до п.8 Положення Держекоінспекція у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства екології та природних ресурсів, наказів та доручень Держекоінспекції України видає накази організаційно-розпорядчого характеру, які підписує начальник Держекоінспекції.

Згідно п. 2.2 Наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 464 від 10.09.2008 року Про затвердження Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, Для здійснення перевірки керівником відповідно органу Держекоінспекції або його заступником видається наказ про проведення перевірки, який має містити: найменування суб'єкта господарювання, підстава перевірки та предмет перевірки; період, за який буде здійснюватись перевірка; визначення виконавців перевірки із залученням, у разі потреби, спеціалістів інших органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій (за погодженням з їх керівниками).

Згідно п. 4.10 цього ж Наказу, у разі, якщо державний інспектор не допускається до проведення перевірки, ним складається акт про відмову в проведенні перевірки. В цьому акті зазначаються посада, прізвище, ім'я, по батькові особи керівника суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи, яку ознайомлено з актом та якій вручено акт під розписку, або робиться відмітка щодо відмови від ознайомлення з актом та його отримання. У разі, якщо керівник або уповноважена ним особа суб'єкта господарювання відмовляється від отримання акта про відмову особисто, такий акт із зазначенням в ньому реєстраційного номера передається через канцелярію суб'єкта господарювання або відправляється рекомендованим листом.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог позивача, оскільки позивач дотримуючись встановленого порядку проведення планової перевірки, у межах наданих повноважень зобовязаний провести перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем. Однак, відповідач в порушення покладених на позивача обовязків протиправно та безпідставно не допускає Державну екологічну інспекцію у Львівській області до проведення відповідної перевірки, перешкоджаючи таким чином позивачу виконанню покладених на нього передбачених законодавством повноважень.

Щодо не допуску держінспекторів позивача до перевірки посадовою особою відповідача ОСОБА_2 з посиланням на проектом Закону «Про мораторій на перевірку субєктів господарської діяльності», суд зазначає, що на Держекоінспекцію розповсюджувалась норма про заборону здійснення нею перевірок яка діяла до 01 липня 2015 року. Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України № 76 VІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб підприємців контролюючими органами здійснюються протягом січня червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України; за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки; згідно з рішенням суду; згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Проте, жодного мораторію з 01 липня 2015 року на здійснення перевірок Держекоінспекцією, чинним законодавством України не передбачено.

Враховуючи протиправність дій відповідача щодо не допущення посадових осіб Держекоінспеції в Львівській області для проведення перевірки і перешкоджання таким чином у здійсненні інспекцією покладених на неї повноважень, передбачені законом обов'язки позивача, як органу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства, щодо повного, об'єктивного та неупередженого здійснення державного нагляду (контролю) у межах передбачених законом повноважень, та права позивача проводити перевірки з питань, що належать до його компетенції; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); виступати позивачем і відповідачем в судах, а також встановленого законом обов'язку суб'єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю) передбаченого цим Законом, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача допустити посадових осіб держекоінспекції у Львівській області до здійснення перевірки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Вказана позиція щодо проведення перевірок Держекоінспекцією підтверджується постановою Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/10963/14 від 27.11.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/57095/14 від 11.12.2014 року.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії «Львівхолод» (м.Львів, вул.Угорська, 22, ) допустити працівників Державної екологічної інспекції у Львівській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та надати необхідні документи у відповідності до ст.8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 26.10.2015 року.