Справа № 817/1841/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Київ К/800/18500/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі: Головуючої: Калашнікової О.В., Суддів: Васильченко Н.В., Леонтович К.Г. секретар судового засідання - Маджар О.М. за участю представника позивача - Потопа В.О. представника відповідача - Рівненської обласної ради - Навроцький Е.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Рембуд" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Рембуд"до Рівненської обласної ради, Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішень, скасування свідоцтва про право власності , -
ВСТАНОВИЛА:
ПАТ "Рембуд" звернулось в суд з позовом до Рівненської обласної ради, Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, в якому просило: визнати неправомірним та скасувати рішення Рівненської обласної ради від 05.04.2013 року №912 «Про внесення змін до переліку об'єктів спільної власності територіальних громад Рівненської області» в частині включення до переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області бази відпочинку «Ровенчанка» та будинку сторожів, що знаходяться за адресою: місто Білгород-Дністровський смт Затока, вул. Приморська, б/н, Одеська область; скасувати свідоцтво про право власності на 58/100 частин будівель та споруд бази відпочинку «Ровенчанка» від 30.05.2013 року, виданого Реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області; визнати неправомірним та скасувати рішення Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про державну реєстрацію від 30.05.2013 року, індексний № 2737171.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, ПАТ "Рембуд" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуальною права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, що рішенням від 05.04.2013 року № 912 «Про внесення змін до переліку об'єктів спільної власності територіальних громад Рівненської області» Рівненська обласна рада виклала в новій редакції Перелік об'єктів спільної власності територіальних громад області.

Судами також встановлено, що зазначеним рішенням база відпочинку та будинок сторожів, які знаходяться в смт Затока Одеської області, не включені у згаданий Перелік, оскільки дані об'єкти були включені до нього рішенням Рівненської обласної ради «Про перелік об'єктів спільної власності територіальних громад області» від 28.05.2004 року №351.

30 травня 2013 року Реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі рішення обласної ради від 05.04.2013 року №912 здійснено державну реєстрацію речового права та видано свідоцтво про право власності на 58/100 частин будівель і споруд, загальною площею 968,2 кв.м., бази відпочинку «Ровенчанка», що знаходиться за адресою: вул. Приморська, смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області. Право власності на вказаний об'єкт нерухомості було зареєстровано за територіальними громадами сіл, селищ, міст Рівненської області.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що по справі не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність рішення Рівненської обласної ради та дій реєстратора по видачі свідоцтва.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Частиною 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Питання, що в установленому порядку винесені на розгляд сесії обласної ради, згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» попередньо вивчаються та розглядаються постійними комісіями обласної ради. В подальшому дані питання розглядаються на пленарному засіданні сесії обласної ради.

Судами встановлено, що рішення відповідача 1 від 05.04.2013 року № 912 «Про внесення змін до переліку об'єктів спільної власності територіальних громад Рівненської області» було розроблене виконавчим апаратом обласної ради та винесене на розгляд сесії Рівненської обласної ради головою обласної ради для приведення у відповідність назв об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області. Дане питання попередньо було опрацьовано постійними комісіями обласної ради про що свідчать надані Рівненською обласною радою копії відповідних рекомендацій постійних комісій обласної ради.

В подальшому, рішення обласної ради №912 прийнято 05.04.2013 року на пленарному засіданні шістнадцятої сесії обласної ради, що підтверджується витягом з протоколу пленарного засідання.

Відповідно, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що встановлена законом процедура прийняття даного рішення відповідачем не порушена, оскаржуване рішення обласної ради винесене, розглянуте та прийняте на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Статтею 19 даного Закону передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ч. 3 ст.140, ч. 1 ст. 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Повноваження Рівненської обласної ради встановленні ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 43 цього Закону до компетенції обласної ради належить вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Частиною 1 ст. 327 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Отже, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, Рівненською обласною радою реалізовані повноваження щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області відповідно до закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2008 у справі №15/53-08-1226 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Рембуд» до Затоківської селищної ради, третя особа - Рівненська обласна рада, про визнання права власності на майно, Відкритому акціонерному товариству «Рембуд» було відмовлено у задоволенні позовних вимог та встановлено, що база відпочинку та будинок сторожів в смт Затока Одеської області залишилася у комунальній власності Рівненської обласної ради. Крім того, аналогічного висновку дійшов Київський апеляційний господарський суд у своєму рішенні від 17 березня 2011 року у справі №3-30/216-09-5658-36/415.

Аналогічні обставини встановлені судами під час розгляду адміністративної справи Рівненського окружного адміністративного суду №2-а-1256/08 за позовом ВАТ «Рембуд» до заступника прокурора Рівненської області, третя особа на стороні відповідача - Рівненська обласна рада про скасування припису заступника прокурора Рівненської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, та обставина, що за результатами приватизації база відпочинку та будинок сторожів в смт Затока Одеської області залишилася у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради, встановлено рішеннями судів, які набрали законної сили.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що доводи позивача щодо порушення відповідачами пунктів 4 та 44 Порядку реєстрації права власності на нерухоме майно в Україні при реєстрації речового права на згадане вище майно слід відхилити, оскільки пункт 44 стосується реєстрації права власності на новозбудоване або реконструйоване нерухоме майно.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, будівля спального корпусу бази відпочинку «Ровенчанка» згідно матеріалів реєстраційної справи була побудована (введена в експлуатацію) у 1989 році, а реєстрація права власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області здійснювалась лише на частку будівлі у спільній власності, а саме - 58/100 частин будівель і споруд, загальною площею 968,2 кв.м., бази відпочинку «Ровенчанка», що знаходиться за адресою: вул. Приморська, смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, а не на цілу будівлю.

Вказаним спростовуються доводи позивача про необхідність застосування п.44 Порядку реєстрації права власності на нерухоме майно в Україні, затвердженого постановою КМУ про затвердження порядку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень від 22.06.2011 за №703;

Крім того, судами встановлено, що листом Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» від 09.07.2009 №1275, адресованого голові Рівненської обласної ради О. Данильчуку, повідомлено, що був проведений розрахунок часток приміщень з 1 по 15, з 21 по 49, з 61 по 92 загальною площею - 612,2 кв.м. зі спального корпусу з вбудованою їдальнею, який має загальну площу - 967,7 кв.м., а частка вищевказаних приміщень склала 58/100. При цьому, розрахунок проведений з урахуванням встановлення перегородок в приміщеннях 9 та 7.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 42/100 частин будівель належить позивачу відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 15 листопада 2005 року у справі № 30/382-05-8520 та що на цю частку Рівненська обласна рада не претендувала. Розрахунок часток співвласників проведений з урахуванням вказаного рішення суду.

У касаційній скарзі позивач зазначає, що реєстрація права власності за Рівненською обласною радою на приміщення 1,7,8,9 є неправомірною, так як ці приміщення є приміщеннями вбудованої їдальні, яка належить на праві власності ПАТ "Рембуд" згідно з рішенням господарського суду Одеської області від 15.11.2005 (до будівництва приміщення їдальні площі, які на теперішній час займають приміщення 1,7,8,9, були наріжним проходом під аркою спального корпусу), при цьому посилаючись на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30 квітня 2010 року у справі № 30/382-05-8520 про роз'яснення рішення.

З цього приводу колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій що такі доводи позивача слід відхилити, оскільки в резолютивній частині рішення господарського суду Одеської області від 15.11.2005 номери приміщень взагалі не вказані, а в ухвалі Господарського суду Одеської області від 30 квітня 2010 року у справі № 30/382-05-8520 про роз'яснення рішення суд зазначив, що приміщення їдальні можуть бути розташовані на 1 поверсі будівлі спального корпусу з вбудованими приміщеннями їдальні - літ. "А" приміщення 1,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20. Таким чином суд при роз'ясненні рішення не встановив точно, що саме ці приміщення є приміщеннями їдальні.

Зважаючи на вищезазначене, колегія судді Вищого адміністративного суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно зі статтею 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ПАТ "Рембуд" -залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді: