Справа № 2а-1634/12/2670
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2012-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

09 лютого 2012 року № 2а-1634/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва
про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування вимоги № 9697 від 28.12.2011 року, визнання недійсною та скасування податкової застави на майно, -,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про визнання протиправними дій з прийняття та направлення податкової вимоги № 9697 від 28.12.2011 року, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № 9697 від 28.12.2011 року, визнання недійсною та скасування податкової застави на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4, 5 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання. Якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

В той же час, позовна заява від імені позивача подана представником ОСОБА_2., на підтвердження повноважень якої надано фотокопію довіреності, яка є нотаріально посвідченою.

В той же час, відповідно до п. 255 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5, вірність копії (фотокопії) документа засвідчується нотаріально, якщо справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування або за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування фізичної особи.

Таким чином копія довіреності, яка є нотаріально посвідченою, має бути також засвідчена нотаріально.

Враховуючи викладене, додана до позовної заяви ксерокопія довіреності на імя ОСОБА_2 не є належним та достатнім доказом наявності у цієї особи відповідних повноважень представляти інтереси позивача.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються міст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, у пункті 3 позовних вимог позивач просить «визнати недійсною та скасувати податкову заставу на майно платника податків…», проте зміст вказаної вимоги не відповідає визначеному ч. 4, ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України переліку вимог, які може містити адміністративний позов. Позивачу слід вказати, яке саме рішення відповідача є предметом оскарження та уточнити позовні вимоги в даній частині.

Крім того у відповідності до вимог частини 1 статті 89 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка звертається до адміністративного суду із позовною заявою, повинна сплатити судовий збір. Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

При ознайомленні з матеріалами позовної заяви судом встановлено, що позивачем не було сплачено належним чином судовий збір при зверненні до суду з даним позовом.

До позовних матеріалів додано платіжне доручення № 93 від 17.01.2012 року про сплату судового збору у розмірі 32, 19 грн.

Позивач у позовній заяві просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 28 грудня 2011 року № 9697 про сплату суми податкового боргу у розмірі 2 907,13 грн.

В той же час, вказана вимога може породжувати підстави для змін майнового стану позивача. Зокрема, реалізація такої вимоги може призводити до зменшення майна особи. Відповідно оскарження такої вимоги спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного позивачу майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Як вказано в листі Вищого адміністративного суду України № 165/11/13-12 від 18.01.2012 року, при зверненні до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Враховуючи, що предметом оскарження вказаного адміністративного спору є протиправність податкової вимоги, якою до позивача до позивача доведено обовязок з погашення податкового боргу (своєчасно не сплаченої суми податкового зобов'язання), даний адміністративний спір є спором майнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 закону України «Про судовий збір»від 06.10.2011 № 3828, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру становить 1% розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державний бюджет України на 1012 рік» від 22.12.2011 № 4282, з 01 січня 2012 року мінімальна заробітна плата становить 1073,00 грн.

З аналізу викладеного вбачається, що платіжне доручення додане до матеріалів справи не є належним документом про сплату судового збору.

Таким чином, позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Для виправлення вказаного недоліку позовної заяви позивачу слід надати суду оригінал документа про сплату судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 24 лютого 2012 року включно шляхом подання до суду оригіналу довіреності представника позивача або належним чином засвідченої копії, уточнення позовної вимоги (щодо скасування податкової застави) у відповідності до ст. 105 КАС України, надання документу про сплату судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 24 лютого 2012 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Патратій