Справа № 2а-5897/09/0870
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/68131/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Запорізької митниці на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2012 по справі № 2а-5897/09/0870

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізон-Імпорт"

до Запорізької митниці

про скасування податкових повідомлень форми "Р", -

В С Т А Н О В И В:

Товариством до суду заявлений позов про визнання недійсними податкових повідомлень Запорізької митниці від 07.09.2009 № 42 та № 43, якими позивачу визначено суми податкових зобов'язань (з урахуванням штрафних санкцій)з ввізного мита у розмірі 1 101 963,00 грн. та з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 221 392,59 грн.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із судовими рішеннями, Запорізька митниця до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить відхилити їх з мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що фахівцями контролюючого органу проведена камеральна перевірка позивача щодо стану дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, за підсумками якої складено акт від 07.08.2009 №6/9/112000000/.

У ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем Закону України від 05.04.2001 № 2371-III "Про митний тариф України" та Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість", яке з позиції митного органу полягає у проведенні позивачем митного оформлення товару за кодом згідно з УКТЗЕД, на підставі вантажних митних декларацій (далі - ВМД), проте вказаний товар не відповідав заявленому коду, що призвело до безпідставного застосування пільг по сплаті митних платежів та відповідно призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ.

На підставі акта перевірки Запорізька регіональна митниця прийняла оскаржувані податкові повідомлення.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача зауваження до ВМД поданих позивачем були відсутні, а тому відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених ВМД, що підтверджується завершеним митним оформленням та пропуском товару через митний кордон України.

Скасовуючи податкові повідомлення митниці, суди правильно виходили з того, що відповідно до п. 10.3 ст. 10 Закону №168/97ВР платники податку, які імпортують товари на митну територію України, відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належного до сплати) митними органами.

Пунктом 35 ст. 1 Митного кодексу України визначено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов'язаних відповідно до пункту 19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Частиною 2 ст. 78 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі цього Кодексу відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до ст. 88 Митного кодексу України на декларанта покладено обов'язок надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

А за змістом ст. 313 Митного кодексу України класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, визначених УКТ ЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Аналіз наведеного визначення дає підстави вважати, що митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і які мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі Митного кодексу України відповідно до заявленого митного режиму.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи (ст. 69 Митного кодексу України).

Отже, якщо митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мають правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, за винятком випадку, коли така помилка була наслідком протиправних дій імпортера, зокрема зазначення у ВМД недостовірних відомостей.

Разом з цим, як встановлено судами попередніх інстанцій, під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб контролюючого органу зауваження до ВМД позивача, у яких зазначено код класифікаційного групування УКТ ЗЕД, були відсутні, а тому відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених ВМД, що підтверджується завершеним митним оформленням та пропуском товару через митний кордон України.

Таким чином, у цій справі, яка розглядається, Митниця не довела, що неправильне встановлення кодів товарної номенклатури було здійснено у зв'язку з недостовірною інформацією, поданою суб'єктом господарювання.

Крім того, роз'яснення, викладене в листі Департаменту митно - тарифного регулювання Держмитслужби України "Щодо класифікації самохідних обприскувачів", на яке контролюючий орган посилається в касаційній скарзі, було надано 04.08.2009, тобто вже після ввезення позивачем товарів на митну територію України та їх митного оформлення.

З огляду на зазначене у суду відсутні правові підстави для висновку про законність оскаржених податкових повідомлень.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Запорізької митниці відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2012 по справі № 2а-5897/09/0870 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко