Справа № 2-а-1130/11
Суддя: Юсип І. М.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-а-1130/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2011 року м.Галич

алицький районний суд ОСОБА_1 Франківської області в складі:

головуючого судді Юсип І.М.

секретаря Воробчак Н.В.

розглянувши у м. Галичі в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації про відновлення строку позовної давності та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати та виплатити суми недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, -

встановив:

ГордашкоЛ.B. звернулася до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації і просить поновити строк звернення до суду, - визнати дії відповідача щодо невиплати допомоги по догляду за дитиною у розмірі прожиткового мінімуму неправомірними, - зобовязати правління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації здійснити перерахунок допомоги та стягнути недоплачену їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період із жовтня 2006 року по червень 2008 року включно в сумі 8 325 гривень 93 коп.

Позивач посилається на ті обставини, що отримувала допомогу по догляду за дитиною, дочкою ОСОБА_3, 24.07.2006р.н. до досягнення нею трирічного віку із жовтня 2006 року. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» їй щомісячно повинна надаватися допомога в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Проте таку допомогу вона утримувала з травня 2007р. по червень 2008р., у розмірі від 99 до 130 грн., а повинна була отримувати з жовтня 2006р. по червень 2008р. Така допомога виплачувалась в значно меншому розмірі з посиланням на зупинення на 2007 рік Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дії І ст. 15 ч. 1 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Рішенням конституційного суду України від 09 липня 2007 року визнано неконституційним положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими обмежено виплати в тому числі і по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку і встановлено такі виплати у меншому розмірі ніж встановлений розмір прожиткового мінімуму, а також визнано неконституційними п. З Розділу VII «Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», який встановлював допомогу в розмірі, що дорівнює різниці між : із січня 2008 року - 50 - ма відсотками; із січня 2009 року -75-ма відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Проте, незважаючи на викладені обставини, відповідач відмовився провести перерахунок і здійснити виплату недоплаченої суми. Просить поновити строк для подачі позову та задоволити із викладених підстав.

Управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації подало заперечення проти позову і посилається на ті обставини, що позивачу в звязку з народженням дитини виплачувалася допомога і вона перебувала на обліку з 26.04.2007р. по 30.06.2008р. і одержувала допомогу по догляду з дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування» від 11 січня 2007 року №13. Вказаною постановою Кабінету Міністрів України визначено, що у 2007 року допомога по догляду за дитиною признаначається у розмірі, що становить різницю між 50 - ма відсотками прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім?ї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень. Згідно із Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у 2008 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що становить різницю між прожитковим мінімумом для працездатних осіб та середньомісячним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. На даний час позивач на обліку не перебуває і жодного виду допомог не одержує.

Крім цього п. 22 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» №1751 від 27 грудня 2001 року встановлено, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується в розмірі, що дорівнює різниці між : із січня 2008 року - 50 - ма відсотками; із січня 2009: року -75-ма відсотками та із 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом ciмї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

В судове засідання позивач не з'явилася, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримавши викладені позовні вимоги і просила задовольнити із викладених у позовній заяві підстав.

Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи. Як видно із поданого заперечення, відповідач просить справу розглядати без участі представника в порядку письмового провадження.

Справа розглядається з урахуванням положень ст. 122 ч.4 КАС України в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач в звязку із народженням дитини перебувала у оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного і отримувала, протягом квітня 2007 - червня 2008 років допомогу по догляду за дитиною в розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» №1751 від 27 грудня 2001 року віку та «Про порядок призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування» від 11 січня 2007 року №13.

Наведені факти підтверджуються копією Свідоцтва про народження І - НМ № 147090 від 13 травня 2010 року, довідкою управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації відповідно від 14 січня 2011 року та листом - відмовою про перерахунок та доплату вказаної допомоги за № 166/01-2.6/09 від 20 січня 2011 року.

Згідно ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" позивач має право на щомісячну допомогу в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, як особі, що фактично здійснює догляд за дитиною.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин. Також ст. 48 Конституції України гарантує право людини на достатній життєвий рівень.

Обмеження будь - яких прав чи свобод людини можливе лише у випадках, передбачених Конституцією України і може мати місце в умовах воєнного або надзвичайного стану. Інші випадки зменшення обсягу гарантованих прав та свобод людини не допускаються.

В зв'язку з цим рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року визнано таким, що не відповідають Конституції України положення окремих статей Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" і зокрема ст. 71 вказаного Закону України та п. З Розділу VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" щодо встановлення допомоги по догляду за дитиною

Згідно з резолютивною частиною вищевказаного рішення Конституційного Суду України, це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Також ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або знесення змін у чинних законів, не допускається звуження змісту чи обсягу існуючих прав та свобод.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки Конституційним Судом України при ухваленні рішень від 09 липня 2007 року та 22 травня 2008 року не вирішувалося питання про неконституційність ст. 110 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2006 рік», тому дані рішення Конституційного Суду України не мають преюдиціального значення до ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», а отже позовні вимоги позивачки в частині нарахування та виплати допомоги за 2006 рік до задоволення не підлягають.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Так як було зазначено вище, рішення Конституційного Суду України від 9.07.2007 року та 22.05.2008 року, щодо даних правовідносин мають преюдиціальне значення, а також враховуючи викладену у рішеннях мотивацію, Конституційний Суд України вважає в цілому такою, що не відповідає ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 92, 95 Конституції України практику зупинення законами України про Державний бюджет України дію інших законів України щодо надання пільг, компенсацій та гарантій, тому відповідач зобов'язаний проводити нарахування і виплату позивачу соціальної допомоги в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення і тому відповідач повинен провести позивачу перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплатити недоплачену суму допомоги ОСОБА_4 за період з 01 січня 2007 року по 30 червня 2008 року включно.

Згідно із ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Також законами можуть встановлюватися інші строки звернення до адміністративного суду. Зокрема такі строки передбачені Цивільним кодексом України, Кодексом законів про працю України, які також можуть бути застосовані.

При цьому відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд визнає причину пропуску строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом. Тобто Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи шляхом постановлення окремого процесуального документа, а ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено тільки поновлення процесуальних строків.

У звязку з тим, що позивач просить поновити їй пропущений нею строк звернення до суду, оскільки він пропущений з поважних причин, а саме через те, що законодавство з питань виплати цієї допомоги змінювалось та по різному висвітлювалось у пресі, суд зважає, що строк позивачу слід поновити.

Підлягає задоволенню позовна вимога в частині звільнення позивача від сплати судового збору, згідно абзацу 3 пункту 18 частини першої статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», що підтверджується копією посвідчення (а.с.6). Та у відповідності до ст. 94 КАС України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Позивач просить в своєму позові зобовязати відповідача виплатити їй визнічісуму недоплаченої суми допомоги, однак суд вважає, що вирішуючи таку позовну вимв судом фактично буде проведено нарахування недоплаченої суми вказаної допомоги, що стане підміною функцій управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1, 3, 5, 19, 22, 46, 48, 55, 64 Конституції України, ст. ст. 5, 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», рішення Конституційного Суду країни №6 - рп/2007 від 09 липня 2007 року та керуючись ст. ст 2,3, 6, 8-11, 94, 99-100, 102, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

постановив:

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк для звернення до суду.

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку за період із 01 січня 2007 року по 30 червня 2008 року включно, виходячи із встановленого розміру прожиткового мінімуму протиправними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації провести ОСОБА_2 перерахунок допомоги з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період із 01 січня 2007 року по 30 червня 2008 року включно з розрахунку встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років та виплатити недонараховану суму допомоги по догляду за дитин: до досягнення нею трирічного віку.

В задоволенні решти позовних вимог позивачу відмовити.

Судовий збір по справі віднести за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського Апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі прийняття судом постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:ОСОБА_1