Справа № 2а-12790/11
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Київ К/800/35664/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівЛогвиненка А.О.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Коломийської міської ради Івано-Франківської області (далі - Коломийська міська рада) про визнання нечинним та скасування рішення за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року ОСОБА_4 у Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області пред'явив позов до Коломийської міської ради про визнання нечинним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 0,10 га і законним користувачем земельної ділянки площею 0,1611 га, які знаходяться по АДРЕСА_1.

Підпунктом 3 пункту 1 рішення Коломийської міської ради від 30 березня 2011 року № 209-4/2011 "Про доповнення переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельному аукціоні" вирішено частину вказаної земельної ділянки площею 162,0 кв. м., яка перебуває у його користуванні, включити до переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельному аукціоні та надано дозвіл виконавчому комітету Коломийської міської ради на складення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки.

Вважає вказане рішення таким, що порушує його права і охоронювані законом інтереси.

Просив визнати нечинним і скасувати підпункт 3 пункту 1 рішення Коломийської міської ради від 30 березня 2011 року № 209-4/2011 "Про доповнення переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельному аукціоні".

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2011 року адміністративний позов задоволено.

Визнано нечинним і скасовано підпункт 3 пункту 1 рішення Коломийської міської ради від 30 березня 2011 року № 209-4/2011 "Про доповнення переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельному аукціоні".

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року апеляційну скаргу Коломийської міської ради задоволено.

Скасовано постанову Коломийського міськрайонного суду від 14 жовтня 2011 року та прийнято нову постанову.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить його рішення скасувати та залишити в силі постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2011 року.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до договору дарування, який посвідчений 28 квітня 1963 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3073, позивачу подарована 1/5 частину будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1. Право власності на вказану частку будинку зареєстровано за ним в Коломийському МБТІ 03 травня 1963 року, а решта 4/5 частини цього будинку належало на праві власності його матері ОСОБА_5.

Пунктом другим рішення виконкому Коломийської міської ради від 15 червня 1994 року № 194 "Про передачу присадибних ділянок у приватну власність" за будинком АДРЕСА_1 була закріплена земельна ділянка загальною площею 0,2611 га., з яких 0,10 га. передано у приватну власність ОСОБА_5, а 0,1611 га останній надано у тимчасове користування.

02 січня 1995 року ОСОБА_5 видано Державний акт на право приватної власності на землю, згідно з яким його матері було передано у власність 0,10 га. вказаної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла. Після смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним на користь позивача та 16 грудня 1998 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори останньому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 4/5 будинку АДРЕСА_1 та на 0,10 га. земельної ділянки.

29 грудня 1998 року ОСОБА_4 зареєстрував за собою право власності на 4/5 частини вказаного будинку в Коломийському МБТІ і 21 січня 1999 року отримав Державний акт на право приватної власності на землю, згідно з яким є власником 0,10 га. земельної ділянки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельному аукціоні, проведено без дотримання процедури вилучення даної земельної ділянки з користування ОСОБА_4, що суперечить чинному законодавству.

Скасовуючи таке рішення та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не є належним користувачем земельної ділянки, а тому, відповідачем не допущено порушень закону під час прийняття оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає обґрунтованим рішення апеляційного суду з огляду на таке.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 12 Земельного кодексу України в редакції 2001 року визначено, що розпорядження землями територіальних громад: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання їх у користування із земель комунальної власності, їх вилучення, віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сесії ради.

За змістом статті 125 Земельного кодексу України в редакції 2001 року право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_4 було оформлено та зареєстровано право тимчасового користування земельною ділянкою, призначених для продажу на земельному аукціоні.

Таким чином, є обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції, що позивач не є належним користувачем спірної земельної ділянки, а тому відповідачу при прийнятті оскаржуваного рішення не потрібно було дотримуватися процедури вилучення даної земельної ділянки з користування ОСОБА_4

Крім того, статтею 67 Земельного кодексу України в редакції 1990 року встановлено, що громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач.

Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше, зокрема, у містах - 0,1 гектара.

При цьому, позивач використав своє право та 21 січня 1999 року отримав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га. для обслуговування будинку АДРЕСА_1.

Отже, є обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що підпункт 3 пункту 1 рішення Коломийської міської ради від 30 березня 2011 року № 209-4/2011 прийнято у відповідності до вимог Конституції України та Законів України.

Суд апеляційної інстанції повно й об'єктивно дослідив всі обставини справи і дійшов обґрунтованого та законного висновку про безпідставність позовних вимог позивача.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновку суду та встановлених обставин справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Коломийської міської ради Івано-Франківської області про визнання нечинним та скасування рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Логвиненко А.О.

Швед Е.Ю.