Справа № 821/4394/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року К/800/11371/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2015 року по справі № 821/4394/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні

до Публічного акціонерного товариства «Херсонський завод карданних

валів»

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за жовтень 2014 року у сумі 35155,90 грн.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного від 2 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2015 року, провадження у справі закрито, у зв'язку з тим, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз'яснено позивачу звернутися з даним позовом до Господарського суду Херсонської області.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що предметом даного позову є стягнення з Публічного акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за жовтень 2014 року у сумі 35155,90 грн.

5 травня 2014 року Господарським судом Херсонської області постановлено ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів» на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий день» (справа №923/398/14). Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 7 жовтня 2014 року процедуру розпорядження майном відповідача продовжено.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено поняття кредитора та поточного кредитора. Зокрема, поточний кредитор - кредитор за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно частини 4 статті 10 зазначеного Закону суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі. Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що виноситься ухвала.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

При цьому, частиною 5 цієї ж статті Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Згідно частини 8 статті 23 вказаного Закону поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Провадження у справі про банкрутство є комплексною процедурою, яка має на меті задоволення вимог усіх кредиторів боржника, охоплює усе його майно і усіх кредиторів такого боржника. При цьому, не допускається стягнення з боржника заборгованості за позовами окремих кредиторів поза межами провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні до Публічного акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів» не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суди попередніх інстанцій, встановивши фактичні обставини справи та аналізуючи зазначені вище норми чинного законодавства, дійшли обґрунтованого висновку щодо закриття провадження по справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.