Справа № 816/2979/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2979/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом
позивача Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві
до відповідача Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава"
про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2015 року Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві (надалі - УПФУ Октябрського району, позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" (надалі - ПАТ "Завод "Лтава") про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, у розмірі 14 407,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач у порушення вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не виконує зобов'язання по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, у зв'язку із чим за період з травня по червень 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 14 407,42 грн.

19.08.2015 до суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, у яких відповідач зазначив, що пенсії на пільгових умовах гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 призначено на підставі вимог статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому відповідні витрати органів Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій вказаним особам не належать до відшкодування ПАТ "Завод "Лтава". У зв'язку з викладеним, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог УПФУ Октябрського району в м. Полтаві в частині стягнення з ПАТ "Завод "Лтава" суми витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, у розмірі 7 601,94 грн (а.с.25-27).

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, 26.10.2015 через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

За таких обставин та з урахуванням приписів частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Завод "Лтава" () зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в УПФУ Октябрського району як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За особовим рахунком ПАТ "Завод "Лтава" відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за списком №1, гр. ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за травень - червень 2015 року у загальному розмірі 14 407,42 грн.

Оскільки відповідач вказану суму заборгованості у добровільному порядку не відшкодував, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами даного Закону у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій було врегульовано Законом України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абзацу пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004, не пов'язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Указаний висновок кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, викладену, зокрема в постанові від 25.09.2012 в справі № 21-251а12.

Отже, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, передбачена діючим законодавством.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (надалі - Інструкція).

В абзацах першому та другому підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно із пунктом 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку). Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції).

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 Інструкції ).

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Згідно з частиною 1 статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Таким чином, предметом доказування в даній справі є наявність (чи відсутність) у відповідача обов'язку з відшкодування витрат УПФУ Октябрського району на виплату і доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_3 за травень - червень 2015 року в загальному розмірі 14 407,42 грн.

Залученою до матеріалів справи копією довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.10.2008 №19, виданої ВАТ "Лтава", підтверджено, що гр. ОСОБА_6 у періоди з 02 грудня 1985 року по 18 вересня 1986 року, з 29 вересня 1986 року по 17 вересня 1987 року, з 25 вересня 1987 року по 11 квітня 1988 року, з 22 квітня 1988 року по 28 листопада 1988 року, з 04 грудня 1988 року по 21 серпня 1992 року працював на Полтавському електромеханічному заводі за професією: заливальник металу, що віднесена до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а, металообробка. ВАТ "Лтава" є правонаступником Полтавського електромеханічного заводу на підставі Статуту ВАТ "Лтава" (а.с. 45).

Наявною в матеріалах справи копією протоколу від 14.05.2009 № 7118 підтверджено, що загальний пільговий стаж за списком №1 гр. ОСОБА_6 становить 8 років 4 місяці 15 днів. До пільгового стажу, окрім іншого, зараховано перелічені вище періоди роботи вказаного громадянина на Полтавському електромеханічному заводі (а.с. 43-46).

Пільгова пенсія за віком ОСОБА_6 призначена з 23.03.2009, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Також залученою до матеріалів справи копією довідки ВАТ "Лтава" від 05.12.2006 № 143 підтверджено, що гр. ОСОБА_3 у періоди з 01 жовтня 1977 року по 07 червня 1993 року та з 09 серпня 1993 року по 08 серпня 1995 року працював на Полтавському електромеханічному заводі на посаді ливарника на машинах лиття під тиском, що віднесена до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а. Як зазначено вище, ВАТ "Лтава" є правонаступником Полтавського електромеханічного заводу.

Пільгова пенсія за віком ОСОБА_3 призначена з 21.12.2006, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 47-50).

Залученою до матеріалів справи копією довідки ВАТ "Лтава" підтверджено, що гр. ОСОБА_1 у періоди з 01 липня 1977 року по 01 вересня 1988 року та з 01 вересня 1988 року по 13 липня 1994 року працював на Полтавському електромеханічному заводі на посаді плавильника металів і сплавів, що віднесена до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а, металообробка.

Пільгова пенсія за віком ОСОБА_1 призначена з 22.04.2006, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 51-54).

Також залученою до матеріалів справи копією довідки ВАТ "Лтава" (правонаступником якого є ПАТ "Завод "Лтава") від 18.01.2007 № 342 підтверджено, що гр. ОСОБА_4 працював у ВАТ "Лтава" на посадах заливальника металу та плавильника металу і сплавів у період з 03 грудня 1985 року по 01 вересня 1998 року з повним робочим днем; зазначені посади віднесено до списку №1, розділ XI, підрозділ 1а, металообробка.

Копією протоколу від 14.02.2007 № 267 підтверджено, що загальний пільговий стаж ОСОБА_4 становить 11 років 5 місяців 23 дні. При цьому, за змістом розрахунку, до даного періоду пільгового стажу зараховано роботу ОСОБА_4 на ВАТ "Лтава".

ОСОБА_4 набув право на призначення пільгової пенсії за віком у 2006 році, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 55-58).

Залученою до матеріалів справи копією протоколу від 14.05.2013 № 523 підтверджено, що загальний пільговий стаж гр. ОСОБА_5 становить 10 років 11 місяців 5 днів. До пільгового стажу, окрім іншого, зараховано період роботи вказаного громадянина на Полтавському АТ "Лтава" з 01 жовтня 1984 року по 15 лютого 1989 року на посаді, що віднесена до списку №1 (а.с. 59-60).

ОСОБА_5 набув право на призначення пільгової пенсії за віком у 2011 році, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. Пенсію даному громадянину призначено на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 09.08.2012 у справі № 2а-1622/732/12, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2013, зобов'язано УПФУ Октябрського району в м. Полтаві призначити ОСОБА_5 пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком №1 згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 07.10.2011 та провести відповідні виплати. При цьому, до пільгового стажу гр. ОСОБА_5 зараховано період роботи з 01 жовтня 1984 року по 15 лютого 1989 року на Полтавському АТ "Лтава".

До розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що надіслані відповідачу, включено суму витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсії гр. ОСОБА_5 пропорційно стажу роботи останнього за списком №1 на Полтавському АТ "Лтава", що становить 43,75 % від загальної суми (а.с. 59-67).

Згідно з пункту 1 постанови Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року №1931-XII Закон України "Про пенсійне забезпечення" введено в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.

Частиною 5 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно зі статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Із аналізу вищезазначених положень Закону вбачається, що право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому, наявності атестації робочих місць не вимагається. Водночас особі, яка до і після 01.01.1992 працювала на роботах, передбачених Списками №1 та №2, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням результатів атестації робочих місць.

В адміністративному позові зазначено, що пенсія громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 призначена відповідно до вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, гр. ОСОБА_3 набув право на призначення пільгової пенсії за віком з 21.12.2006, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ. При цьому, до пільгового стажу останнього зараховано періоди роботи на посадах за списком №1 як до 31 грудня 1991 року, так і після 01 січня 1992 року.

Гр. ОСОБА_1 набув право на призначення пільгової пенсії за віком у 2006 році, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 січня 1991 року №1788-ХІІ, а до пільгового стажу останнього зараховано періоди роботи на посадах за списком №1 як до 31 грудня 1991 року, так і після 01 січня 1992 року.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 пенсію безпідставно призначено відповідно до вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не згідно зі статтею 100 вказаного Закону.

Суд не враховує висновок судово-економічної експертизи № 5429 від 01.10.2014, складений Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, оскільки висновки вказаної судово-економічної експертизи стосуються питання документального підтвердження чи непідтвердження розрахунків УПФУ Октябрського району в м. Полтаві щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за грудень 2013 року та січень 2014 року та доплати за 2013 рік, тоді як предметом даного спору є стягнення невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за списком № 1 за період травень - червень 2015 року. Крім того, вказане дослідження проведено судовим експертом у рамках іншої адміністративної справи (а.с. 30-34).

З огляду на викладене, відповідач зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_3 за травень - червень 2015 року в загальному розмір14 407,42 грн.

На виконання вимог Інструкції, УПФУ Октябрського району в м. Полтаві направлені та вручені відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 7-10).

Сума заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1, підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з травня по червень 2015 року включно та складає 14 407,42 грн, що також підтверджується карткою особового рахунку відповідача.

З урахуванням викладеного, оскільки в порушення вищезазначених вимог законодавства відповідач до 25-го числа кожного місяця з травня по червень 2015 року включно не вніс до Управління Пенсійного фонду України Октябрському районі в м. Полтаві Полтавської області зазначену в розрахунках місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, та не сплатив існуючу заборгованість за час судового розгляду справи, у суду є підстави стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з травня по червень 2015 року в сумі 14 407,42 грн.

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними і обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94 КАС України, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, у розмірі 14 407,42 грн задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" () на користь Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві Полтавської області () невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1, за період з травень - червень 2015 року в розмірі 14 407,42 грн (чотирнадцять тисяч чотириста сім гривень сорок дві копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна