Справа № 826/19149/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/800/33241/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представника:позивача - Соломка І.Д. відповідача - Чорний А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргоюУправління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві
напостанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року
у справі№826/19149/13-а
за позовомУправління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві
доПублічного акціонерного товариства «ОТП Банк»
третя особаВідкрите акціонерне товариство Бурова компанія «Букрос»
простягнення штрафу

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - Відкрите акціонерне товариство Бурова компанія «Букрос» про стягнення штрафу в розмірі 543 731,34 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві борг по фінансових санкціях у сумі 543 731,34 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року, Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що при прийнятті зазначеного судового рішення було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 05.04.2011 по 20.04.2011 посадовими особами Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві проведено планову перевірку дотримання вимог ч.12 ст.20 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постанови Правління Пенсійного фонду України від 07.04.2009 року №12-1 «Про порядок прийняття банками на виконання розрахункових документів на виплату заробітної плати» Регіональним відділенням «Центрально-української регіональної дирекції» AT «ОТП Банк» в м. Полтава за період з 01.01.2009 року по 30.11.2010 року, про що складено акт № 76 від 20 квітня 2011 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення Регіональним відділенням «Центрально-української регіональної дирекції» AT «ОТП Банк» в м. Полтава вимог ч.12 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постанови Правління Пенсійного фонду України від 07.04.2009 року №12-1 «Про порядок прийняття банками на виконання розрахункових документів на виплату заробітної плати», зокрема, за періоди з 20 січня 2009 року по 28 січня 2009 року, 05.02.2009 року, з 19.02.2009 року по 17.04.2009 року, 22.12.2009 року та з 14.06.2010 по 16.07.2010 року Відкритим акціонерним товариством Бурова компанія «Букрос» було здійснено виплату заробітної плати в сумі 20899528 грн. 19 коп., кошти на виплату якої отримані в Регіональному відділенні «Центрально-української регіональної дирекції» AT «ОТП Банк» в м. Полтава.

Видача коштів ВАТ БК «Букрос» на виплату заробітної плати 29.01.2009 р., 09.02.2009 р., 26.11.2009 р., 09.12.2009 р. здійснювалась без одночасного перерахування відповідних сум внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За результатами перевірки, 27.05.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві прийнято рішення №653 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на банківські рахунки органів Пенсійного фонду сум страхових внесків, фінансових санкцій, яким за порушення вимог, передбачених ч.12 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на АТ «ОТП Банк» накладено штраф у розмірі 543 731, 34 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на банки покладено обов'язок перевіряти повноту сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при прийнятті ними платіжних доручень на видачу заробітної плати.

Між тим, суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази (платіжні доручення та виписка з особового рахунку) підтверджують сплату ВАТ Бурова компанія «Букрос» страхових внесків при здійсненні виплати заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Відповідно до ч. 6 ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» при виконанні розрахункової операції банк зобов'язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа.

Згідно з абз. 1 п. 22.6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обслуговуючий платника банк зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка платника і його коду (ідентифікаційного номера, за його наявності, тощо) та приймати цей документ до виконання тільки у разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність та достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому Національним банком України.

Відповідно до п. 33.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - члену платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації.

Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначає загальні засади та принципи функціонування платіжної системи України, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів в межах України і встановлює відповідальність суб'єктів переказу. Таким чином, Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є спеціальним законом у сфері функціонування платіжних систем України.

Абзацом першим п.3.9 постанови Національного банку від 21.01.2004 № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» (надалі - Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті) передбачено, що банк приймає від платника платіжне доручення на перерахування заробітної плати на рахунки працівників підприємств, що відкриті в банках, або грошовий чек на отримання заробітної плати лише за умови одночасного подання платником у строк, установлений законодавством України, платіжних доручень на перерахування платежів, утриманих із заробітної плати працівників та нарахованих на фонд оплати праці податків до бюджету і зборів/страхових внесків до державних цільових фондів, або документального підтвердження їх сплати раніше. Платіжне доручення на перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків до Пенсійного фонду України або документи, що підтверджують фактичну сплату цих сум, банк приймає в порядку, який визначений Пенсійним фондом України, погоджений із Національним банком і центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Документальним підтвердженням про сплату платником утриманих з цієї заробітної плати/доходу сум податків і зборів/страхових внесків є примірники платіжних доручень про їх перерахування, у яких у реквізиті "Призначення платежу" платник зазначив період, за який заробітна плата нарахована, а банк платника заповнив реквізит "Дата виконання", або оригінал документа відповідного органу про звільнення цього платника від сплати податку чи збору/страхового внеску, або наявність за ним переплати (абз. 2 п. 3.9 Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті).

Згідно абз. 3 п. 3.9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті Банк не перевіряє правильність нарахування (обчислення) платежів, утриманих із заробітної плати/доходу і нарахованих на фонд оплати праці податків до бюджету та зборів/страхових внесків до державних цільових фондів. Відповідальність за правильність нарахування (обчислення) цих платежів несе платник.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що вказані норми не покладають на банк обов'язок здійснювати контрольні функції по правильності нарахування страхових внесків та не надає права витребовувати у клієнта звітність, бухгалтерські та інші документи, необхідні для перевірки правильності нарахування страхових внесків. Банк не є контролюючим органом щодо правильності нарахування, вчасного та повного перерахування та надходження страхових внесків і не може нести відповідальність за повноту перерахування платежів, утриманих з заробітної плати працівників.

Безпідставними є висновки суду першої інстанції щодо недоведеності сплати ВАТ БК «Букрос» страхових внесків та отримання даних коштів УПФУ Октябрського району в м. Полтаві, оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства одночасно з чеком на отримання заробітної плати ВАТ БК «Букрос» було надано до АТ «ОТП Банк» відповідні платіжні доручення для перерахування сум страхових внесків або платіжні доручення, що вже були виконані раніше про сплату страхових внесків за період, що відповідає періоду, за який виплачується заробітна плата. А саме: 1) при отриманні заробітної плати за «грудень 2008р.», що здійснювалась 29.01.2009р. та 09.02.2009р. клієнт надав до банку платіжне доручення, що свідчить про те, що сплата страхових внесків за період «грудень 2008» відбулася раніше, а саме 28 січня 2009р; 2) при отриманні заробітної плати за «жовтень 2009», що здійснювалась 23.11.2009 р. 26.11.2009 р. та 09.12.2009 р. клієнт надав до банку платіжне доручення, що свідчить про те, що сплата страхових внесків за період «жовтень 2009» відбулася раніше, а саме 12.11.2009 р.; 3) при отриманні заробітної плати за «листопад 2009», що здійснювалась 22.12.2009 р. клієнт надав до банку платіжне доручення № 920 від 22.12.2009 р. на перерахування страхових внесків за листопад 2009 р. та додатково платіжне доручення № 804 від 23.11.2009 р., що підтверджує часткову сплату страхових внесків за період «листопад 2009» раніше.

Апеляційний суд обґрунтовано прийняв до уваги, в якості доказів сплати на рахунок пенсійного фонду коштів, платіжні доручення № 774, 804, 920, які були проведені через комп'ютерну банківську систему «Клієнт-банк», про що є відмітка у верхньому лівому куті кожного із зазначених платіжних доручень.

Згідно п. 17.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» документ переказ може бути паперовим або електронним. Вимоги до засобів формування І обробки документів на переказ визначаються Національним банком України.

У відповідності до п. 1.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до п. 11.5 постанови НБУ від 21.01.2004 № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» під час здійснення розрахунків за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк" тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях. Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", визначаються договором між банком та клієнтом, але обов'язково цей документ має містити такі з них: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суму цифрами; призначення платежу; електронний/і цифровий/і підпис/и; інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі "Допоміжні реквізити".

Таким чином, у електронній системі при прийнятті розрахункового документу до виконання автоматично проставляється дата прийняття документу, яка відображається у друкованому вигляді у правому нижньому куті у графі проведено банком, а підпис клієнта банку не є необхідним, оскільки електронні підписи містяться у системі «Клієнт-Банк».

Також, відповідно до абз. 1 п. 2 Постанови Пенсійного фонду від 07.04.2009 № 12-1 «Про порядок прийняття банками на виконання розрахункових документів на виплату заробітної плати» установи банків на період дії ставки страхових внесків у розмірі 33,2 % приймають від страхувальників платіжні доручення або грошовий чек на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником розрахункових документів про перерахування сум страхових внесків у розмірі не менше 1/3 коштів для виплати заробітної плати, зазначеної у платіжному дорученні або грошовому чеку.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, у жовтні 2009 року ВАТ БК «Букрос» було подано до АТ «ОТП Банк» чеки на отримання заробітної плати 23.11.2009 року, 26.11.2009 року та 09.12.2009 року на загальну суму 329 598,00 грн., сума до сплати страхових внесків з яких становила» 109 865,33 грн. Згідно платіжного доручення № 774 від 12.11.2009 року з призначенням платежу внески до Пенсійного фонду за жовтень 2009 року, сума сплати страхових внесків за жовтень становила 131 786,25 грн. Таким чином, до Банку було подано докази повної сплати страхових внесків за жовтень 2009 року. Крім того, за період з грудня 2009 року по травень 2010 року органом Пенсійного фонду було нараховано до сплати 821 489,02, при цьому третьою особою - ВАТ БК «Букрос» було сплачено 822 942,55 грн., тобто сплачена сума є на 1 453,53 грн. більшою ніж та сума, що підлягала сплаті за цей період, проте орган Пенсійного фонду безпідставно зазначає про недоплату у розмірі 8 189,21 грн.

Таким чином, судова колегія вважає, що при вирішенні справи апеляційним судом вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: