Справа № 2-а-16/2010
Суддя: Франчук О. Д.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-16/2010 Провадження №-
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2010 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого- судді - Франчук О. Д.

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м.Южноукраїнську Миколаївської області (далі УПФУ) в якому просив визнати неправомірними дії УПФУ в м. Южноукраїнську щодо відмови в перерахунку розміру державної та додаткової пенсії на підставі вимог ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІ1 (далі - Закон №796), зобов'язати відповідача: провести перерахунок державної та додаткової пенсії з 01.10.2006 року та по теперішній час, провести нарахування на державну та додаткову пенсію надбавки у вигляді 1 % за кожен рік роботи понад встановленого стажу, виплатити заборгованість, яка виникла в результаті несвоєчасного перерахунку державної та додаткової пенсії та не нарахуванні надбавки за відпрацьовані роки понад встановленого стажу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він як інвалід 2 групи внаслідок захворювання пов'язаного з його участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС отримує пенсію в меншому розмірі, ніж це передбачено Законом № 796. А УПФУ в м. Южноукраїнську Миколаївської області відмовляється перерахувати та виплатити йому збільшену пенсію, чим порушують його конституційні права, через що він вимушений звернутися до суду за захистом порушених прав.

В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги та пояснив суду, що він являється ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та з квітня 1993 року являється інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з його участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Наданий час він отримує пенсію у розмірі 1865,74 грн., що значно менше розміру пенсії встановленого Законом № 796. Звернувшись до УПФУ в м. Южноукраїнську з заявою про перерахунок пенсії він отримав листа з відмовою у її перерахунку. Вважає рішення УПФУ про відмову здійснити перерахунок пенсії незаконним, оскільки воно порушує Конституцію та Закони України. Стверджував, УПФУ самостійно здійснити перерахунок його з 01.10.2006 року з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, без встановлення додаткових умов для перерахунку. Просив суд визнати неправомірними дії УПФУ в м. Южноукраїнську щодо відмови в перерахунку розміру державної та додаткової пенсії на підставі вимог ст.ст. 50, 54 Закону № 796, зобов'язати відповідача: провести перерахунок державної та додаткової пенсії з 01.10.2006 року та по теперішній час, провести нарахування на державну та додаткову пенсію надбавки у вигляді 1 % за кожен рік роботи понад встановленого стажу, виплатити заборгованість, яка виникла в результаті несвоєчасного перерахунку державної та додаткової пенсії та не нарахуванні надбавки за відпрацьовані роки понад встановленого стажу, крім того стягнути з відповідача збитки спричинені здоров'ю у зв'язку з невиконанням вимог Закону № 796 в сумі 233781,23 грн. та спричинену моральну шкоду в сумі 233781,23 грн..

Представник УПФУ в м. Южноукраїнську Миколаївської області позов не визнала та пояснила, що відповідно до ст. 67 Закону № 796 конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя їпостання мінімальної заробітної плати. Крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі статистики за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до п.п.а п.2. Постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" установлено, що виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка провадиться розрахунок пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону № 796. Підпунктом б п.1. Постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" встановлено, що починаючи з 1 липня 2008 року, доплату окремим категоріям осіб з тим, щоб їх пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством) досягали таких розмірів - в учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році по 2 групі інвалідності 1090 гривень. Тому виходячи з вищевикладеного у позивача ОСОБА_1 основний розмір пенсії перевищує 1090,00 грн., так як складає 1766, 14 грн..

Згідно п.3 ст. 54 Закону № 796 в усіх випадках розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році по 2 групі інвалідності не може бути нижчою 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратити працездатність. Згідно зі ст. 50 Закону №796 інвалідам II групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Виходячи з вищевикладеного додаткова пенсія ОСОБА_1, як інваліду 2 групи складає 99,60 грн.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно правовими актами.

Крім того відповідно до п. 2 ст. 56 Закону №796 право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1,2. З, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку. Стверджувала, що всі дії щодо нарахування пенсії ОСОБА_1 вчинені згідно до законодавства, ніяких неправомірних дій з їхнього боку не вчинено тому просила суд повністю відмовити позивачу у задоволені його позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серія А №017485 /а.с. 7/.

Згідно довідки Миколаївського обласного МСЕК при первинному огляді позивачу з 20 квітня 1993 року йому встановлено безстроково 2 групу інвалідності через професійне захворювання пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 8/.

Відповідно до розрахунку пенсійних виплат позивачу з 01.01.2006 року була призначена пенсія, яка складається з основної пенси в розмірі 1766,14 грн. та додаткової пенсії інваліду 2 групи в розмірі 12,47 грн., загальний розмір 1778,61 грн.; з 01.01.2007 року: основний розмір пенсії - 1766,14 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи ЧАЕС 12,47 грн., надбавка дитині війни -19,00 грн., підвищення ЧАЕС 68,03 грн., загальний розмір - 1865,64 грн.; з 01.04.2007 року: основний розмір пенсії - 1766,14 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи ЧАЕС - 12,47 грн., надбавка дитині війни - 20,30 грн., підвищення ЧАЕС - 189,72 грн., 1988,63 грн.; з 01.10.2007 року: основний розмір пенсії- 1766,14 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи ЧАЕС - 12,47 грн., надбавка дитині війни -20,55 грн., підвищення ЧАЕС -211,63 грн., загальний розмір - 2010,79 грн.; з 01.01.2008 року: основний розмір пенсії - 1766,14 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи ЧАЕС - 94,00 грн., надбавка дитині війни - 47,00 грн., доплата - 210,15 грн., загальний розмір - 2117,29 грн.; з 01.04.2008 року: основний розмір пенсії - 1766,14 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи ЧАЕС - 96,20 грн., надбавка дитині війни - 48,10 грн., доплата - 210,20 грн., загальний розмір - 2120.64 грн.; з 01.07.2008 року: основний розмір пенсії - 1766,14 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи ЧАЕС - 96,40 грн., надбавка дитині війни - 48,10 грн., доплата - 210,20 грн., загальний розмір - 2120,94 грн.; з 01.10.2008 року: основний розмір пенсії - 1766,14 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи ЧАЕС - 99,60 грн., надбавка дитині війни - 49,80 грн., доплата - 210,20 грн., загальний розмір - 2125,74; з 01.03.2009 року: основний розмір пенсії - 1766,14 грн., підвищення у зв'язку з ростом темпів заробітної плати за 2008 рік - 34,01 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи ЧАЕС - 99,60 грн., надбавка дитині війни -49,80 грн., доплата - 210,20 грн., загальний розмір - 2159,75 грн.; з 01.04.2009 року: основний розмір пенсії - 1766,14 грн., підвищення у зв'язку з ростом темпів заробітної плати за 2008 рік - 34,01 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи ЧАЕС - 99,60 грн., надбавка дитині війни -49,80 грн., доплата - 210,20 грн., підвищення непрацюючому - 7,50 грн., загальний розмір -2167,25 грн.; з 01.07.2009 року: основний розмір пенсії - 1766,14 грн., підвищення у зв'язку з ростом темпів заробітної плати за 2008 рік - 34,01 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи ЧАЕС - 99,60 грн., надбавка дитині війни -49,80 грн., доплата - 210,20 грн., підвищення непрацюючому - 14,20грн., загальний розмір -2173,95 грн.

Позивач 10 серпня 2009 року звернувся з заявою до відповідача про перерахунок пенсії, але відповідач листом від 21 серпня 2009 року відмовив позивачу у перерахунку зазначеної пенсії (а.с. 10,9).

Суд вважає, що дана відмова не ґрунтується на чинному в Україні законодавстві виходячи з наступного.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 с. 54 Закону № 796, якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст. 28 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до вимог ч. 1 розділу 1 Закону України № 2291-IV від 23 грудня 2004 року «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Як встановлено в судовому засіданні розрахунок пенсії позивачу УПФУ провело виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

З даним висновком суд погодитися не може, так як порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва, захворювання і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523 з послідуючими змінами «Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пункт 2 вказаної постанови встановив, що у всіх випадках розмір пенсій для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими за 8 мінімальних пенсій для інвалідів 2 групи.

Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону №796. А в пункті 2 постанови від 03 січня 2002 року №1 Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей закону, причому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Норми статей 50, 54 Закону №796 встановлюють право позивача на державну та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірах, які визначені цим законом. Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи», із змінами від 05 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру вжиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Дана стаття передбачає здійснення перерахунку лише з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, без встановлення додаткових умов для такого перерахунку, тобто заяви осіб, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв'язку із невиконанням УПФУ в м.Южноукраїнську норм Закону, які не пов'язують право на перерахунок пенсії із заявою особи, тобто для здійснення перерахунку пенсії у даному випадку необхідною умовою є саме зміна розміру прожиткового мінімуму, а не заява позивача чи наявність інших обставин, в зв'язку з чим вимога позивача зробити перерахунок з 01 жовтня 2006 року обґрунтована.

Прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність згідно зі ст. 65 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року з 01 жовтня 2006 року становить 366 гривень, згідно ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року - з 1 січня 2007 року - 380 гривень, з І квітня 2007 року - 406 гривень, з 1 жовтня 2007 року - 411 гривень; згідно ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року - .з 1 січня 2008 року - 470 гривень, з 1 квітня 2008 року - 481 гривня, з 1 липня 2008 року - 482 гривні, з 1 жовтня 2008 року по 01.11.2009 року - 498 гривень.

Виходячи з принципів адміністративного судочинства - верховенства права та законності, що визначає пріоритетність Законів над іншими нормативними актами, суд вважає, що державою забезпечені правові гарантії захисту прав і свобод людини, у тому числі і відносно осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оскільки, зі змісту положень Конституції України та Бюджетного Кодексу України вбачається, що Закон про Державний бюджет України, як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших Законів України.

Метою і особливістю Законів про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій. Отже, при прийнятті Законів про Державний бюджет України мають буди дотримані принципи соціальної, правової держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збережені пільги, компенсації і гарантії, заробітна плата та пенсії для забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень. Оскільки предмет Закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими Законами України.

Саме з наведених вище підстав, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. у справі N 1-29/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) зазначене вище положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі №1-28/2008 за конституційним поданням 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано таким, що не відповідає Конституції України -є неконституційним.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У пункті 6 вказаного рішення, зазначено, що рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Тому, враховуючи викладене вище суд при розгляді і вирішенні даного спору застосовує норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, які були чинними до внесення змін Законами про державний бюджет.

Крім того відповідно до п. 5 Постанови Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Кабінету Міністрів України та розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради України, акти органів місцевого самоврядування...) підлягають оцінці на відповідність Конституції України так і Законів. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню не відповідає або суперечить Закону, суд зобов'язаний застосувати Закон, який регулює дані правовідносини.

У ч. 1 ст. 8 КАС України задекларовано, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Це означає, що адміністративний суд не повинен застосовувати положення правового акту, у тому числі закону, якщо його застосування суперечить конституційним принципам права або порушуватиме права та свободи людини і громадянина.

Частина 4 ст. 9 КАС України вказує, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховної Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, при нарахуванні пенсії слід виходити з вимог Закону № 796 і виплачувати її у розмірах, визначених ст. 54 вказаного Закону для інвалідів відповідної групи, а не користуватися підзаконним нормативно-правовим актом, а саме постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

За таких обставин суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що станом на 01 жовтня 2008 року розмір пенсії позивача значно перевищує встановлений мінімум.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Оскільки відповідач заперечує проти адміністративного позову, відповідно до ст. 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем не надано жодних доказів, що посадовими особами УПФУ в м.Южноукраїнську вживалися будь-які дії, в тому числі, щодо направлення бюджетних запитів на збільшення сум призначення виплат, проведення нарахування виплат, направлених на виконання положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної /немайнової/ шкоди проводиться в разі, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Законодавство по спірним правовідносинам не передбачає відшкодування моральної шкоди.

Також зокрема відповідно до п.5 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки жодних доказів в підтвердження факту заподіяння йому діями відповідачів моральної шкоди позивач не надав, в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в м. Южноукраїнську Миколаївської області в частині визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії та виплатити недорахованих сум підлягають задоволенню, а в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок основної та додаткової пенсій.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області здійснити перерахунок основної та додаткової пенсій та виплатити недовиплачені суми ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 жовтня 2006 року.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі в десятиденний строк, з дня проголошення постанови, заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до Одеського апеляційного адміністративного суду або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_2