Справа № 2-а/1970/2476/12
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2012-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2476/12

"10" липня 2012 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю, суд

В С Т А Н О В И В:

Тернопільський міськрайонний центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач) про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю на суму 352,26 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 перебуваючи на обліку в Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості одночасно працював у товаристві з обмеженою відповідальністю «СЕ Борднетце-Україна»та незаконно отримав допомогу по безробіттю на суму 352,26 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, вказаних у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, подавши письмову заяву в якій пояснив, що адміністративний позов Тернопільського міськрайонного центру зайнятості до нього в сумі 352,26 грн. визнає повністю.

Суд, заслухавши учасників процесу дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Відповідач 26 липня 2011 року звернувся до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. 02 серпня 2011 року відповідач отримав статус безробітного та відповідні щомісячні виплати.

Проте, в ході виконання «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним»затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 року №60/62, постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 року №7-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України в результаті опрацювання даних Державної податкової інспекції України про доходи осіб зясувалось, що одночасно перебуваючи на обліку в центрі зайнятості відповідач працював у товаристві з обмеженою відповідальністю «СЕ Борднетце-Україна». Даний факт підтверджується Наказом ТОВ «СЕ Борднетце-Україна»№150-К від 30.03.2011 року про прийняття ОСОБА_2 на роботу з 01.04.2011 року(а.с.7). Згідно Наказу ТОВ «СЕ Борднетце-Україна»№379-К від 03.08.2011 року та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, відповідача було звільнено з роботи 03.08.2011 року (а.с.8-11).

В результаті виявленого порушення Тернопільським міськрайонним центром зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»від 15.03.1012 року та винесено Наказ №НТ120402 від 02.04.2012 року про повернення відповідачем коштів виплачених як допомога по безробіттю за період з 02.08.2011 року по 27.08.2011 року. Згідно довідки Тернопільського МРЦЗ №3708 від 19.03.2012 року ОСОБА_2 за вказаний період отримав 352,26 грн. допомоги по безробіттю.

З метою погашення вказаної заборгованості позивачем було направлено відповідачу повідомлення №08/2166 від 03.04.2012 року та претензію №08/2463 від 19.04.2012 року.

Дослідивши обставини справи та подані сторонами докази суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Страхування громадян на випадок безробіття є окремим видом загальнообовязкового державного соціального страхування і здійснюється на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»від 02.03.2000р. № 1533-ІІІ (далі Закон України) Фондом загальнообовязкового державного соціального страхування України в особі виконавчих дирекцій Фонду, функції яких згідно ст. 12 Закону України виконують органи державної служби зайнятості.

У відповідності до ст. 1 Закону України обєктом страхування на випадок безробіття є страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених ст. 7 цього Закону.

На підставі ст.2 Закону України «Про зайнятість населення»безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Не можуть бути визнані безробітними громадяни, які мають право на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років та скористалися цим правом або досягли встановленого законом пенсійного віку.

У відповідності до п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»застраховані особи, зареєстровані як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, тобто відповідач зобовязаний був повідомити Тернопільський міськрайонний центр зайнятості, що він отримує пенсію за віком.

Оскільки відповідач не повідомив факту отримання ним пенсії, то відповідно до п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Відтак, беручи до уваги наведене та заяву відповідача про визнання позову, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94 КАС України, а також те, що позивач відповідно до пункту 15 частини 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито»від сплати державного мита (судового збору) звільнений, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (вул. Острозького, 28/51, м. Тернопіль) на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття допомогу по безробіттю в сумі 352,26 грн. (триста пятдесят дві гривні 26 копійок) на р/р №1002 в ГУДКУ в Тернопільській області, МФО 838012, код 14029303, КЕКВ 1341.

Постанова набирає законної сили в порядку встановленому ст..254 КАС України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені ст.186 КАС України.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.