Справа № 711/4969/15-а
Суддя: Скляренко В. М.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №711/4969/15-а
Провадження № 2-а/711/148/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В обґрунтування позову вказує, що вона має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона (позивачка) працює в Приватного підприємця ОСОБА_3 ОСОБА_4 продавцем-консультантом. З 21.08.2014 року по 24.06.2017 року вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (наказ від 19.08.2014 року).

З повідомлення на сайті через Інтернет вона дізналась, що допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку їй повинні були виплачувати відповідно до Закону України «Про загальнобовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням», у редакції, що діяла на дату виникнення права на допомогу з урахуванням рішення Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

В травні 2015 року вона звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації із заявою про призначення їй допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.ст. 29, 34, 42, 43 Закону України «Про загальнобовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням» у редакції, що діяла станом на дату виникнення права на допомогу (станом на 21.08.2014 року) та з урахуванням рішення Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

За даними відповіді Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації на її звернення від 27.07.2015 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку їй призначено з 01.07.2016 року по 23.06.2017 року на підстав Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». У призначені допомоги з 21.08.2014 року їй відмовлено з посиланням на Закон України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні». Мотивів не застосування Закону України «Про загальнобовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням» у листі наведено не було.

Вважає, що її вимога до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації є законною та обґрунтованою, оскільки відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, постановлені за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права.

Вважає, що дії Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації з відмови у призначені їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням» є протиправними, оскільки суперечать вимогам ст. 46 Конституції України, рішенням Верховного Суду України, ст. 43 Закону України «Про загальнобовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням».

Також вказує, що Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням», який втратив чинність з 01.01.2015 року в звязку з прийняттям Закону України від 28.12.2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного страхування та легалізації фонду оплати праці» не може впливати на правовідносини, що склалися з значно раніше між нею (позивачкою) та Управлінням праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації (відповідачем), а тому вона має право на перерахування та виплату допомоги відповідно до ст. 43 згаданого Закону з дати виникнення права на допомогу, тобто з 21.08.2014 року, яку необхідно виплачувати до закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а саме до 24.06.2017 року.

Також вказує, що до правовідносин, що склалися між нею та відповідачем необхідно застосовувати, не положення ст. 99 КАС України, а строки, передбачені ч. 5 ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням» та КЗпП України. Якщо ж суд визнає, що нею (позивачкою)

пропущений строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України, то просить його поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, які завадили їй раніше звернутися з даним позовом до суду. До таких причин відносить те, що вона самостійно займається вихованням малолітньої дитини, яка потребує постійного догляду і в неї відсутній вільний час для перегляду новин у сфері соціального забезпечення.

Також вважає, що посадові особи Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації порушили норми законодавства в частині надання розясень з питань призначення допомоги, її виплати та надання допомоги в одержанні необхідних документів. Так, їй (позивачці) не було повідомлено про те, що вона повинна як застрахована особа отримати матеріальне забезпечення за Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням» та в подальшому не було проведено перерахунок відповідно до ст. 43 вищевказаного Закону.

А тому, просить:

- поновити строк для звернення до суду за захистом прав;

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації по виконанню у відношенні до неї п. 45 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року, а саме не розяснення їй законодавства про призначення та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованій особі в системі загальнобовязкового державного соціального страхування;

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації щодо відмови у призначенні та виплаті їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 21.08.2014 року по 24.06.2017 року;

- зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації призначити та виплатити їй ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням» за період з 21.08.2014 року по 24.06.2017року.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1, за довіреністю ОСОБА_5, підтримала позовні вимоги ОСОБА_6 та просила їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. 10.07.2015 року направив до суду письмові заперечення на адміністративний позов ОСОБА_6, в яких просить врахувати вимоги чинного на даний час законодавства, вимоги ст. 99, 100 КАС України та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження дитини, серія I-СР № 192983, виданим виконавчим комітетом Хацьківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 08.

Відповідно до наказу №1 від 19.08.2014 року ОСОБА_7ОСОБА_4, ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21.08.2014 року по 24.06.2017 року.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації як отримувач допомоги при народженні дитини. Відповідно до поданих документів та заяви від 15.07.2014 року позивачці була призначена допомога при народженні дитини ОСОБА_2, 23.06.2014 року з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року у розмірі 10320 грн., з 01.07.2014 року по 30.06.2016 року у розмірі 860 грн. щомісяця.

27.05.2015 року позивачка ОСОБА_6 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації із заявою про призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.ст. 29, 34, 42, 43 Закону України «Про державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням», однак листом від 28.05.2015 року вих. № Л-34/01-06 їй було розяснено що її заява не підлягає до розгляду оскільки їй було проведено перерахунок та з 01.06.2016 року по 23.06.2017 року та призначено допомогу у розмірі 130 грн. щомісячно, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» від 21.11.1992 року та Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми від 27.12.2001 року № 1751.

До 01 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України № 107-VI від 28.12.2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21.11.1992 року, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18.01.2001 року, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами.

Зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону України № 107-VI від 28.12.2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21.11.1992 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18.01.2001 року. Зокрема змінами до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21.11.1992 року його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18.01.2001 року було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційною низку положень Закону України № 107-VI від 28.12.2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в тому числі й пункт 25 розділу II Закону України № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону України № 2240-III від 18.01.2001 року.

Пунктом 2 розділу III Закону України № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31.12.2008 року.

Таким чином, з часу прийняття рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезгадані положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18.01.2001 року, а з 01 січня 2009 року статті 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21.11.1992 року, які діяли до внесення до них змін Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», та з цього часу підлягають застосуванню. Така позиція викладена і в Постанові Верховного Суду України від 8 жовтня 2013 року у справі 21-268а13.

Оскільки спір виник щодо виплати допомоги особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону, яким є Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-ІІІ, відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 46 Закону України від 26.12.2008 №835-VI «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 45 Закону України від 27.04.2010 року № 2154-VI «Про Державний бюджет України на 2010 рік» передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» №2240-III від 18.01.2001 року призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2001 року №1751 саме на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21.11.1992 року (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI, тобто на виконання Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18.01.2001 року, не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18.01.2001 року на виконання статті 45 Закону № 2154-VIКабінетом Міністрів України не визначалися.

Таким чином є законними та підлягають до задоволення вимоги позивачки ОСОБА_6 щодо зобовязання відповідача Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації здійснити нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку починаючи з 09.12.2014 року, у розмірі передбаченому ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18.01.2001 року, відповідно до якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Щодо періоду по який необхідно виплачувати позивачці ОСОБА_8 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд приходить до наступного.

28.12.2014 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного страхування та легалізації фонду оплати праці», який набрав чинності з 01.01.2015 року.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18.01.2001 року.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.01.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 3 ст. 22 Конституції України стверджує, що при ухваленні нових законів або внесенні змін в чинні закони не допускається звуження обсягу та змісту існуючих прав і свобод. Ця норма згідно зі ст. 8 Конституції має найвищу юридичну силу і є нормою прямої дії, вона не може ігноруватися з тієї причини, що суперечить міжнародному договору або практиці Європейського суду.

У своїх рішеннях Конституційний Суд України, рішення якого є обов'язковими, неодноразово вказував на те, що пільги, компенсації та гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою права на достатній рівень життя і що звуження обсягу або змісту цього права шляхом ухвалення нових законів або внесення змін в чинні закони згідно ст. 22 Конституції не допускається. Така позиція висловлена в п. 3.4 мотивувальної частини Рішення Суду від 18.06.2007 № 4-рп/2007; п. 6 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 року № 5-рп/2002; п. 6 мотивувальної частини Рішення від 01.12.2004 року № 20-рп/2004.

Рішеннями від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, від 18.06.2007 року № 4-рп/2007, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 Конституційний Суд України ухвалював про неконституційність законів, які звужують права громадян.

Відповідно до ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Але в Україні такі обмеження не вводилися.

А тому, суд приходить до висновку, що хоча Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18.01.2001 року і втратив з 01.01.2015 року чинність, однак право на отримання державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачка ОСОБА_6 набула до внесення таких змін, тому її права підлягають захисту шляхом відновлення права на отримання державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею до дня закінчення відпустки по догляду за дитиною, але не більш як по день досягнення дитиною трирічного віку включно, а саме по 23.06.2017 року включно.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від від 08.10.2015 року № К/800/37398/15.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_6 в частині зобов'язання до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.12.2014 року по 23.06.2017 року відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років на поточний рік, з врахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги ОСОБА_6 за період з 21.08.2014 року по 08.12.2014 року включно підлягають залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено статтею 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права i обов'язки громадян, доводяться до відома населення у порядку, встановленому законом. Тобто всі нормативні акти оприлюднюються та є загальнодоступними, а тому позивачка ОСОБА_6 могла своєчасно дізнатися про порушення своїх прав та своєчасно звернутися до суду за їх захистом.

Позивачка звернулася до суду 09.06.2015 року. В своїй позовній заяві ОСОБА_6 зазначила, що строки звернення до суду з даним позовом слід поновити, оскільки вона з поважних причин їх пропустила так, як самостійно займається вихованням малолітньої дитини і лише в травні 2015 року з повідомлення на сайті «Черкаські мамочки» вона дізналась про порушення свого права щодо отримання відповідної допомоги на дитину, як то визначено ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою непрацездатністю та витратами, зумовленими похованням» у розмірі не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Між тим, суд вважає, що доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачкою ОСОБА_6 не надано, як і не надано доказів того, що заважало їй своєчасно дізнатися, в тому числі і через мережу Інтернет чи шляхом звернення до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації, де вона перебуває на обліку чи до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із зверненнями щодо розяснення законодавства, в т.ч. про порушення свого права, як це вона зробила нещодавно у травні 2015 року. За таких підстав, суд вважає, що строк звернення до суду позивачкою ОСОБА_6 пропущено без поважних на те причин і її клопотання про поновлення пропущеного строку, не підлягає до задоволення.

А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» за період з 21.08.2014 року по 08.12.2014 року включно.

Позовні вимоги ОСОБА_9 щодо визнати протиправною бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації по виконанню у відношенні до неї п. 45 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року, а саме не розяснення їй законодавства про призначення та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованій особі в системі загальнобовязкового державного соціального страхування не знайшли свого підтвердження в судому засіданні належними доказами. Суд вважає, що з моменту отримання допомоги на дитину позивачка знала про прийняте щодо неї рішення і до моменту звернення до суду отримувала призначену їй допомогу. Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивачка лише з травня 2015 році почала звертатися до відповідача із заявами про призначення допомоги по догляду за дитиною та надання їй відповідної інформації, на що отримала відповідь від 28.05.2015 року вих. № Л-34/01-06 з якої також вбачається, що відповідальним працівником ОСОБА_10 їй (позивачці) була надана вичерпна та достовірна інформація щодо призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Отже факт бездіяльності відповідача за даними вимогами не підтвердився, а тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 2, 3, 11, 17, 69 - 72, 94, 99, 100, 105, 106, 160, 162, 163, 186 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 01 січня 1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 21.08.2014 року по 08.12.2014 року включно залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку починаючи з 09.12.2014 року задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації - протиправними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.12.2014 року по 23.06.2017 року відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років на поточний рік, з врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Постанову допустити до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.М. Скляренко