Справа № 464/3858/15-а, 2а-464/110/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Справа № 876/6267/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника відповідача Черевика Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 02 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

12 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, в якому просила визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачки відповідно до статі 37 Закону України "Про державну службу", починаючи з 08.11.2014 року, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати), на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Сихівський районний суд міста Львова постановою від 02 червня 2015 року позов задовольнив. Визнав дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо невключения до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» неправомірними.

Зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсії відповідно до статті 37 Законом України «Про державну службу», починаючи з 12.11.2014 з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати), на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 80% середньомісячного заробітку державного службовця.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФ України в Галицькому районі м. Львова подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що структура заробітної плати державного службовця передбачена ст. 33 даного Закону, яка включає такі складові: посадові оклади, премії, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інші надбавки.

Для призначення пенсії позивача враховано всі складові заробітної плати, передбачені законодавством. Матеріальна допомога та індексація грошових доходів не відноситься до інших надбавок, тому зарахувати її в суму заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України ,,Про державну службу" немає підстав.

За таких обставин, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, що відповідно до приписів ч.4 ст. 196 КАС України не є перешкодою для розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що з 08.01.2013 року ОСОБА_2 призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про державну службу».

У квітні 2015 року позивач звернулася до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Листом від 29.04.2015 року № Т-6 УПФ України в Галицькому районі м. Львова відмовило позивачці в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що згідно зі статтею 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Оскільки допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не зазначені в переліку складових заробітної плати, підстав для врахування її у заробітну плату для визначення розміру пенсії немає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входять до системи оплати парці державного службовця.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від 24.03.1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», норми яких є загальними.

Наведене відповідає рішенню Верховного Суду України прийнятому у справі № 21-430а11, яке відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова при визначенні розміру пенсії безпідставно не було враховано всі види оплати праці, на які утримано страхові внески на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії позивача з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення на соціально-побутових питань за період з 08 листопада 2014 року по 11 листопада 2014 року включно слід залишити без розгляду.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції при винесенні рішення допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, апеляційний суд визнає правильним апеляцій скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова задовольнити частково. Постанову Сихівського районного суду міста Львова від 02 червня 2015 року у справі № 464/3858/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій неправомірними за період з 08 листопада 2014 року по 11 листопада 2014 року включно - залишити без розгляду.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 12.11.2014 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 80% середньомісячного заробітку державного службовця, з врахуванням проведених виплат.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 19 жовтня 2015 року.