Справа № 808/7577/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

21 жовтня 2015 року (12 год. 47 хв.) Справа № 808/7577/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» про стягнення податкового боргу.

17.09.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (далі відповідач), в якому позивач просить: стягнути з рахунків відповідача у обслуговуючих його банках кошти у сумі податкового боргу 176889,32 грн., в тому числі з орендної плати за землю 148064,35 грн. та з ПДВ 28824,97 грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом з орендної плати за землю з юридичних осіб у розмірі 148064,35 грн. та з податку на додану вартість 28824,97 грн. Борг виник внаслідок несплати підприємством узгоджених сум податкових зобовязань, визначених самостійно у податковій звітності, внаслідок нарахування відповідачу грошових зобовязань за наслідками перевірки та внаслідок нарахування відповідачу пені за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобовязань.

Ухвалою від 21.09.2015 провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 07.10.2015.

07.10.2015 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач, у звязку із сплатою відповідачем у повному обсязі суми боргу з податку на додану вартість, просить стягнути з відповідача 148064,35 грн. податкового боргу з орендної плати за землю.

07.10.2015 у звязку із зайнятістю судді у іншому судовому провадженні розгляд справи було відкладено на 21.10.2015.

У судове засідання 21.10.2015 представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не прибув.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, зокрема зазначивши, що відповідач має податковий борг перед бюджетом з орендної плати за землю з юридичних осіб в загальному розмірі 148064,35 грн. Зазначив, що у звязку із виникненням у відповідача податкового боргу за узгодженим податковим зобовязанням позивачем була сформована податкова вимога №343-23, яка була отримана особисто. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні 21.10.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач 04.08.1995 зареєстрований в якості юридичної особи.

За результатами проведення господарської діяльності відповідачем була подана позивачу податкова декларація з плати за землю:

- від 30.01.2014 №, відповідно до якої відповідачем самостійно були визначені податкові зобовязання з орендної плати за землю з юридичних осіб за 2014 рік в розмірі 196744,80 грн., з щомісячним платежем 16395,40 грн.

- від 17.02.2015 №, відповідно до якої відповідачем самостійно були визначені податкові зобовязання з орендної плати за землю з юридичних осіб за 2015 рік в розмірі 243566,38 грн., з щомісячним платежем 20297,20 грн.

Позивачем на підставі п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку податкової звітності з орендної плати за землю за 2014 рік, за наслідками якої складено акт від 23.12.2014 №196/15, у висновках якого зазначено, що відповідачем порушено вимоги п. 126.1 ст. 126 Податкового Кодексу України, тобто відповідачем несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкового зобовязання з орендної плати за землю.

У звязку з встановленням зазначеним Актом перевірки порушень позивачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 23.12.2014: №, яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 1637,92 грн.; №, яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 2491,12 грн.

Позивачем на підставі п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку податкової звітності з орендної плати за землю за 2015 рік, за наслідками якої складено акт від 08.04.2015 №29/15, у висновках якого зазначено, що відповідачем порушено вимоги п. 126.1 ст. 126 Податкового Кодексу України, тобто відповідачем несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкового зобовязання з орендної плати за землю.

У звязку з встановленням зазначеним Актом перевірки порушень позивачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 08.04.2015 №, яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 7346,12 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було вручено посадовій особі відповідача 08.04.2015.

Крім того, за несвоєчасну сплату грошових зобовязань з орендної плати за землю з юридичних осіб позивачем була нарахована відповідачу пеня у розмірі 2312,39 грн.

Отже, загальна сума боргу відповідача з орендної плати за землю з юридичних осіб, яка обліковується в податковому обліку позивача, становить 148064,35 грн.

Вищезазначені суми грошових зобовязань з плати за землю відповідачем не були сплачені.

21.05.2015 у звязку із виникненням у відповідача податкового боргу за узгодженим податковим зобовязанням позивачем була сформована та направлена податкова вимога №343-23 на суму 135660,92 грн., яка згідно відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення була отримана представником відповідача 25.05.2015.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно п. 286.2 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За правилами п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно п.п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до п.п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. При цьому за приписами п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

За правилами п.п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобовязання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обовязок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Підпунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобовязань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання зазначених норм права, у звязку з непогашенням відповідачем податкового боргу, податківцями була направлена в його адресу податкова вимога від 21.05.2015 №343-23, сума грошового зобовязання визначена у розмірі 135660,92 грн. Вказана податкова вимога направлялася на адресу відповідача та згідно відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення була отримана 25.05.2015.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначає, що копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не може бути доказом того, що податкова вимога від 21.05.2015 №343-23 була направлена відповідачу поштою та отримана ним. Оскільки не відомо, що було направлено зазначеним рекомендованим листом відсутній опис вкладення поштового відправлення.

З приводу зазначених посилань суд зазначає, що на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зазначено місце подання, дата подання, найменування адресата, поштова адреса, а також зміст поштового відправлення податкова вимога №343-23. Крім того, на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення наявна відмітка про отримання поштового відправлення, зазначено прізвище отримувача, підпис отримувача та дата отримання (25.05.2015).

З наведених підстав, а також виходячи з приписів п. 58.3 ст. 58 та 59.1 ст. 59 ПК України, зазначені посилання відповідача є не обґрунтованими та не приймаються судом.

Пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначені обставини за наявності яких податкова вимога вважається відкликаною.

Отже, у суду відсутні підстави вважати податкову вимогу від 21.05.2015 №343-23 відкликаною. Крім того, наданою позивачем обліковою карткою відповідача підтверджується, що податковий борг з моменту направлення вказаної податкової вимоги повністю не погашений. Відтак, податкова вимога позивача від 21.05.2015 №343-23 є чинною.

Крім того, в своїх запереченнях відповідач зазначає, що не отримував податкові повідомлення-рішення від 23.12.2014 № та №, а також податкове повідомлення-рішення від 08.04.2015 №0.

З наявного в матеріалах справи корінця податкового повідомлення-рішення від 23.12.2014 № вбачається, що його було отримано головою правління ОСОБА_2 23.12.2014.

Суд зазначає, що на корінці податкового повідомлення-рішення передбачені графи, що підлягають заповненню.

В графі податкового повідомлення-рішення «податкове повідомлення-рішення отримав» мають бути зазначені посада, прізвище, ініціали, дата отримання та особистий підпис отримувача посадової особи платника податків.

Проте, на зазначеному корінці податкового повідомлення-рішення від 23.12.2014 № відсутній підпис особи, що отримала податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Отже, оскільки на корінці податкового повідомлення-рішення від 23.12.2014 № відсутній підпис уповноваженої особи відповідача, то податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручене відповідачу.

На підставі вищезазначеного, у позивача відсутні підстави для звернення із позовом про стягнення податкового боргу з орендної плати за землю у розмірі 1637,92 грн., оскільки грошове зобовязання за податковим повідомленням-рішенням від 23.12.2014 № є не узгодженим.

Стосовно посилань відповідача на те, що ним не було отримано податкове повідомлення-рішення від 23.12.2014 №, суд зазначає наступне.

На корінці податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2014 вказано, що податкове повідомлення-рішення отримала головний бухгалтер відповідача - ОСОБА_3, стоїть підпис та зазначена дата отримання 23.12.2014.

Суд зазначає, що відповідачем до суду було надано Наказ про припинення трудового договору № 18/113к від 22.12.2014, відповідно до якого головний бухгалтер відповідача ОСОБА_3 була звільнена 22.12.2014 за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

Таким чином, ОСОБА_3, станом на час вручення податкового повідомлення-рішення від 23.12.2014 № вже не була головним бухгалтером відповідача та відповідно не мала права отримувати зазначене податкове повідомлення-рішення.

Підсумовуючи вищезазначене, податкове повідомлення-рішення від 23.12.2014 № вважається таким, що не вручене відповідачу, а тому у позивача відсутні підстави для звернення із позовом про стягнення податкового боргу з орендної плати за землю у розмірі 2491,12 грн., оскільки грошове зобовязання за податковим повідомленням-рішенням від 23.12.2014 № є не узгодженим.

Відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача сум штрафу з орендної плати за землю, нарахованих за податковими повідомленнями-рішеннями від 23.12.2014 №, № у розмірі 1637,92 грн. та 2491,12 грн. відповідно, слід відмовити.

Щодо посилань відповідача на неотримання його посадовою особою податкового повідомлення-рішення від 08.04.2015 №0, суд зазначає, що з наявної в матеріалах справи копії корінця зазначеного повідомлення-рішення вбачається, що його було отримано головою правління відповідача ОСОБА_2 08.04.2015. При цьому на зазначеній копії наявний підпис цієї посадової особи відповідача, зазначені його посада та прізвище, а також дата отримання.

З наведених підстав твердження відповідача щодо неотримання податкового повідомлення-рішення від 08.04.2015 №0 спростовується наявним у справі доказом.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача, а саме в частині стягнення з відповідача податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб у розмірі 143935,31 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з рахунків Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» у банках, які обслуговують цього платника податків, податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 143935,31 грн. (сто сорок три тисячі девятсот тридцять пять гривень 31 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль