Справа № 813/6742/14
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Справа № 876/2316/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 року в справі за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Львівського комунального підприємства «Старий Львів» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2010 року Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з позовом до Львівського комунального підприємства «Старий Львів» про стягнення заборгованості.

Позивач просив стягнути з відповідача 14624, 32 грн. адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог ст.ст. 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо не працевлаштування інвалідів на підприємстві та пеню за порушення термінів сплати таких санкцій у розмірі 512, 4 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, яке в апеляційній скарзі ставить питання про її скасування та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не повідомляв центр зайнятості про наявність вакансій для інвалідів за формою звіту З-ПН щомісячно, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, листом Львівського обласного центру зайнятості № 19-3999/0-14 від 13.11.2014 року. Враховуючи, що ЛКП «Старий Львів» не виконало вимог ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», тому застосування до нього адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог законодавства щодо працевлаштування інвалідів є обґрунтованим.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, а інші особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

У справі встановлено, що в 2009 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу ЛКП «Старий Львів» становила 74 особи, з них інвалідів - 2 особи.

Норматив робочих місць для інвалідів по даному підприємству згідно ст. 19 «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» становив 3 особи.

Середньорічна заробітна плата штатного працівника ЛКП «Старий Львів» у 2009 році становила 14624, 32 грн.

За незайняте інвалідом робоче місце позивачем нараховано 14624, 32 грн. адміністративно-господарських санкцій та 512, 4 грн. пені за несвоєчасну сплату таких санкцій.

Згідно листа Львівського міського центру зайнятості від 11.11.2014 року № 13/6856, звіти про наявність вакансій форми № 3-ПН подавалися ЛКП «Старий Львів» станом на 13.10.2009 року, 03.11.2009 року, 30.11.2009 року та 08.12.2009 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем виконано вимоги ст. ст. 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо створення робочих місць для інвалідів в кількості визначеній Законом, тому застосування до ЛКП «Старий Львів» адміністративно-господарських санкцій є необґрунтованим.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 19 вказаного Закону, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно зі ст. 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Постановою Кабінету Міністрів України №70 від 31.01.2007 року затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування (далі Порядок).

Згідно Порядку, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Форма вказаного звіту затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 42 від 10.02.2007 року.

Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування також передбачає, обов'язок роботодавців подання центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 420 від 19.12.2005 року затверджено форму подання такої звітності та інструкцій щодо її заповнення.

Колегія суддів, аналізуючи вищенаведені норми законодавства, вважає, що обов'язок роботодавця щодо забезпечення прав інвалідів на працевлаштування передбачає:

виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі спеціальних робочих місць, створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації, надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів, звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством.

Як видно з матеріалів справи, ЛКП «Старий Львів» не подавало щомісячно органам державної служби зайнятості інформацію (звіти) про наявність вакансій за формою № 3-ПН, встановленою наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 420 від 19.12.2005 року.

У зв'язку з тим, що обов'язок відповідача щодо виконання вимог ст. ст. 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» полягає не лише у створенні робочих місць для працевлаштування інвалідів, але й у поданні відповідної звітності та інформації органам державної служби зайнятості, Фонду соціального захисту інвалідів, тому не подання такої звітності/інформації унеможливлює працевлаштування інвалідів та є підставою для застосування до підприємства адміністративно-господарських санкцій.

Звернення ЛКП «Старий Львів» до Львівського міського центру зайнятості з листом про потребу в працевлаштуванні інвалідів та подання звітів за формою № 3-ПН лише за жовтень-грудень 2009 року не може свідчити про належне виконання відповідачем обов'язку передбаченого ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів, оскільки порядок та форма подання такої інформації встановлена наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 420 від 19.12.2005 року та є обов'язковою для виконання усіма підприємствами, установами, організаціями, їх структурними підрозділами та філіями незалежно від форми власності та господарювання.

Відсутність інвалідів, які бажали би працевлаштуватися на підприємстві відповідача, не звільняє його від обов'язку щомісячно подавати державній службі зайнятості звіти за формою № 3-ПН.

За таких обставин, застосування ЛКП «Старий Львів» адміністративно-господарських санкцій в розмірі 14624, 32 грн. та 512, 4 грн. пені за порушення термінів сплати таких санкцій є обґрунтованим.

Суд першої інстанції на вказані обставини належної уваги не звернув та безпідставно відмовив в задоволенні позову, тому оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 року в справі № 813/6742/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (, р/р 6781 в ЛОФ АКБ «Укрсоцбанк» м. Львів, МФО 325019) на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 14624, 32 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять чотири гривні тридцять дві копійки) адміністративно-господарських санкцій та 512, 4 грн. (п'ятсот дванадцять гривень сорок копійок) пені.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський