Справа № 2а/0470/5817/11
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2012-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 р. Справа № 2а/0470/5817/11
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тулянцевої І.В.

при секретарі Шашуба О.В.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «КІТ-97»до Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 06.05.2011 року № /17270 та № /17271, та визнання дій ДПІ у м.Дніпродзержинську протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2011 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «КІТ-97» з позовом до Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 06.05.2011 року № /17270 та № /17271, та визнання дій ДПІ у м.Дніпродзержинську протиправними.

В обгрунтування позову позивачем зазначено, що ДПІ у м.Дніпродзержинську були винесені податкові повідомлення-рішення від 06.05.2011р. №/17270 по податку на прибуток в сумі 316684 грн, та №/17271 по податку на додану вартість в сумі 106251 грн. на підставі акту перевірки №2428/32/22/23-206/36071851 від 22.04.2011р., яким зазначено, що підприємством порушені положення п.п.4.1.6 п.4.1 ст. 4, п.5.1, п.5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 253 347 грн., а також положення п.п.4.5.1 п.4.5 ст.4, п.п.7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податк на додану вартість» в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 85001 грн. Вважають, що винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення винесені з порушенням норм діючого законодавства та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи, просив у задоволенні позову відмовити. Суду пояснив, що доводи позивача є безпідставними та незаконними, а дії ДПІ у м. Дніпродзержинську по проведенню перевірки та винесенню спірних рішень вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

На підставі направлень від 28.03.2011р. № 231 та від 11.04.2011р. № 245, виданих ДПІ у м. Дніпродзержинську, наказу ДШ у м. Дніпродзержинську від 09.03.2011р. № 503 «Про проведення документальної планової перевірки ПП «Кіт-97», ДПІ у м. Дніпродзержинську, згідно із п.77.1, п.77.4 ст. 77 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання проведена планова виїзна перевірка приватного підприємства «КІТ-97» (далі - ПП «КІТ-97» -позивач) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.10р. по 31.12.10р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.10р. по 31.12.10р.

Результати перевірки оформлені актом № 2428/32/22/23-206/36071851 від 22.04.2011 року (а.с.70-100), за результатами якого винесені податкові повідомлення-рішення від 06.05.2011р. №/17270 про збільшення податку на прибуток в сумі 316684 грн. (за основним платежем 253347 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 63337 грн., та №/17271 про збільшення податку на додану вартість в сумі 106251 грн. (за основним платежем 85001 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 21250 грн.) (а.с. 67-68).

Судом встановлено, що фактичною підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугували відображені в акті № 2428/32/22/23-206/36071851 від 22.04.2011 року висновки про те, що підприємством порушені положення п.п.4.1.6 п.4.1 ст. 4, п.5.1, п.5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 253 347 грн., а також положення п.п.4.5.1 п.4.5 ст.4, п.п.7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податк на додану вартість» в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 85001 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обгрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі такого висновку спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.

В ході перевірки контролюючим органом було встановлено, що станом на кінець перевіряємого періоду (31.12.2010р.) ПП «КІТ-97» має непогашену кредиторську заборгованість перед приватним підприємством «Альта Віста» в сумі 508246 грн. На момент перевірки ПП «Альта Віста» згідно даних АРМ «Звірка контрагентів» знаходиться у 16 стані «Припинено (ліквідовано)» з 21.12.2010 року. Постановою Господарського суду Дніпропетровської област іпосправі № Б38/223-10 від 05.10.10 визнано банкрутом. 21.12.2010 року знято з податкового обліку в ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська. ДПІ у м. Дніпродзержинську в ході проведення перевірки був наданий запит до державного реєстратора від 06.04.2011 № 12846/10/23-316 для отримання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по приватному підприємству «Альта-Віста». На підставі даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стан приватного підприємства «Альта-Віста» - припинено(ліквідовано) (а.с.105-106). Також в ході проведення перевірки ДШ у м. Дніпродзержинську був наданий запит на підприємство від 13.04.2011 № 14548/10/23-316 про надання пояснень щодо взаємовідносин та виникнення кредиторської заборгованості перед ПП «Альта-Віста». Згідно відповіді підприємства, ПП «Кіт-97» мало фінансово-господарські взаємовідносини в період з листопада 2009 року по травень 2010 року. Остання фінансово-господарська операція проводилась 20.05.2010 року. Станом на 31.12.2010 року кредиторська заборгованість перед ПП «Альта Віста» складає 508246,94 грн.

Вважаючи, що ПП «КІТ-97» не здійснено компенсацію вартості товарів, які він отримав, то підстав для віднесення вартості цих товарів до валових витрат немає, тому підприємством безпідставно не провено коригування валового доходу за 2010 рік на суму непогашеної кредиторської заборгованості перед приватним підприємством ПП «Альта Віста», яке на момент перевірки ліквідовано, в розмірі 508246,94 грн., та не відображено дану заборгованість у рідку 02.3 декларацій «врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості», відповідачем на підставі п.п.4.1.6 п.4.1 ст. 4, п.5.1, п.5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» донараховані суми податку на прибуток у розмірі 253 347 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у відповідності до ст. 123 ПК України.

Суд вважає, що висновки, викладені в акті перевірки, помилковими з наступних підстав.

Положеннями підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств від 28.12.1994 р. № 334/94 ВР, зі змінами та доповненнями, визначено, що до складу валового доходу платників податку на прибуток, крім іншого, включається вартість товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді.

Згідно п.п. 1.22.1. п.1.22. ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», безповоротна фінансова допомога це сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

В свою чергу, п. 1.23 ст. 1 Закону № 334 до безоплатно наданих товарів, робіт, послуг відносяться:

товари, що надаються платником податку згідно з договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей і нематеріальних активів чи їх повернення, або без укладення таких угод;

роботи та послуги, які надаються платником податку без вимоги про компенсацію їх вартості;

товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею в її виробничому або господарському обороті.

Пунктом 1.25 ст.1 Закону України від 22.05.97 № 283/97-BP «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено, зокрема, що безнадійною є заборгованість по зобов'язаннях, за якою минув термін позовної давнини, загальний строк якого відповідно до статті 257 Цивільного Кодексу України встановлено в три роки. Якщо по закінченні терміну позовної давнини, боржник не розрахувався за отримані раніше товари, сума його заборгованості є безповоротною фінансовою допомогою відповідно до п.п.1.22.1 и.1.22 ст.1 вищевказаного Закону.

Таким чином, термін позовної давності, виходячи із часу подачі останньої фінансово-господарської операції 20.05.2010 року, спливає 31.12.2013 року.

Як свідчать матеріали справи, ліквідатор ПП «Альта Віста» не звертався до позивача з вимогою про стягнення заборгованості, у звязку з чим, позивачем правомірно не було зменшено валові витрати за 2010 рік на вказану суму, а відповідачем безпідставно кредиторську заборгованість підприємства віднесено до безповоротної фінансової допомоги, що потягло за собою нарахування податку на прибуток та застосування штрафних санкцій.

Судом також встановлено, що відповідно до висновків акту перевірки № 2428/32/22/23-206/36071851 від 22.04.2011 року, позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 85001 грн., чим порушені положення п.п.4.5.1 п.4.5 ст.4, п.п.7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податк на додану вартість» в результаті чого нараховані суми податку у сумі 85001 грн. та застосовані у відповідності до ст. 123 ПК України штрафні (фінансові) санкції у розмірі 21250 грн.

Як свідчать матеріали справи, підставою для винесення спірного рішення податкового органу було те, що в ході перевірки було встановлено, що в січні 2010 року ПП «Кіт-97» отримало від ПП «Альта-Віста» склобій змішаний в кількості 11.18 т по ціні 404,1667 грн. (без ПДВ) за 1 т на загальну суму 451858 грн. (без ПДВ). Склобій реалізовано на адресу ЗАТ «Утиліта» в кількості 11.18 т по ціні 370,8333 грн. (без ПДВ) за 1 т на загальну суму 4145,92 грн. (без ПДВ). Таким чином, реалізація нижче ціни придбання склала 372,66 грн. (без ПДВ). Крім того, в січні 20120 року ПП «Кіт-97» отримало від ТОВ «Алвіста Інвест» склобій світлий в кількості 69 т по ціні 424,1739 грн. (без ПДВ) за 1 т на загальну суму 29268,00 грн. (без ПДВ). Склобій реалізовано на адресу ТОВ «КОМБ XXI» в кількості 69 т. по ціні 408,33333 грн. (без ПДВ) за 1 т на загальну суму 28175,00 грн. (без ПДВ). Таким чином, реалізація нижче ціни придбання склала 1093,00 грн. (без ПДВ). Враховуючи вищевикладене, загальна реалізація нижче ціни придбання склала 1465,66 грн. (без ПДВ).

На думку відповідача, позивачем по вказаним операціям порушено п.5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме, до складу валових витрат віднесені витрати, які не вважаються витратами повязаними з веденням господарської діяльності реалізація за цінами, що є нижчими, ніж ціна придбання товару, у загальній сумі 1465 грн. (у тому числі за 1 квартал 2010 р. 1465 грн.).

З матеріалів справи також свідчить, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р. в ході перевірки встановлено його завищення на загальну суму 85 001 грн., в тому числі: за січень 2010 р. 293 грн. (реалізація нижче ціни придбання склала), за грудень 2010 р. 84 708 грн. (непогашена кредиторська заборгованість у сумі 508 246 грн., в т.ч. ПДВ 84 708 грн.), чи на думку відповідача порушені положення п.п.4.5.1 п.4.5 ст.4, п.п.7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податк на додану вартість» в результаті чого нараховані суми податку у сумі 85001 грн.

Однак, з таким висновками відповідача суд не погоджується виходячи з наступного.

Положеннями пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» 03.04.1997 р. №168/97 ВР (далі Закон №168/97 ВР), чинного на час існування зазначених правовідносин, визначені вимоги до заповнення податкової накладної, яка є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. В ході проведення перевірки посадовим особам ОДПІ податкові накладні, видані ВАТ «Компанія «Нортек-Азот» були надані, дослідженні та відображені в акті перевірки.

Відповідно до пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону №168 податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом, виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг).

Положеннями пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 визначено, що податкова накладна є підставою для нарахування податкового кредиту. За правилами, визначеними пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна цінана такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закон №168/97 ВР, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджених податковими накладними чи митними деклараціями.

Судом встановлено, що в ході проведення перевірки позивача посадовим особами ДПІ зазначені первинні документи, в тому числі податкові накладні, були досліджені та відображені в акті, їх невідповідність вимогам закону не встановлена.

Суд зауважує, що для визначення підстав виникнення права платника на податковий кредит, вирішальне значення має саме рух товарів (послуг), тобто факт їх отримання (надання), що свідчить про реальність здійснення господарської операції.

За таких обставин, суд вважає, що у позивача було наявним право на податковий кредит за операціями з ПП «Альта-Віста» та на суму 85001 грн., а висновки відповідача щодо заниження показників податку на додану вартість на вказану суму, є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідач правомірність винесених податкових повідомлень-рішень належним чином не довів. Висновки перевіряючих осіб, що викладені у акті перевірки, не підкріплені належними доказами і носять характер субєктивних припущень.

Беручи до уваги наведене, позовні вимоги ПП «КІТ 97» про скасування спірних податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про визнання протиправними дій ДПІ у м. Дніпропедзержинську, суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки позивачем не наведені підстави за якими він вваажє дії відповідача неправомірними. Судом же в ході розгляду справи неправомірності дій з боку відповідача не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «КІТ-97» до Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 06.05.2011 року № /17270 та № /17271, та визнання дій ДПІ у м.Дніпродзержинську протиправними - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську № /17270 від 6 травня 2011 року в частині визначення податкового зобов»язання по податку на прибуток за основним платежем в розмірі 252 981 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 63 245, 50 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську № /17271 від 6 травня 2011 року в частині визначення податкового зобов»язання по податку на додану вартість за основним платежем 85001,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 21 250, 00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «КІТ-97» (фактична адреса: м.Дніпродзержинськ, вул. Сачка, 26-23) витрати по оплаті судового збору (державного мита) в сумі 1 (одна) грн. 70 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4