Справа № 2-а-3845/11
Суддя: Шикеря І. А.
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2011 року судця Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., розглянувши в порядку письмового провад ження в м. Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Первомайську Миколаївської області (надалі УПФ), в якому просив визнати дії УПФ неправомірними, щодо відмови підвищити пенсію як дитині війни на 30% відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зобов'язати УПФ виплатити йому підвищення до пенсії, ж дитині війни в межах 6-ти місячного строку позовної давності у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України від 9 липня 2003року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до Закону України від 18 листопада 2004року «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязати УПФ надалі виплачувати йому як дитині війни державну соціальну допомогу,обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" належить до соціальної групи "діти війни" та має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії, як то передбачено ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", проте відповідач не зважаючи на це не в повному обсязі виплачує йому щомісячну державну соціальну допомогу, в зв'язку з чим, він звернувся до суду із зазначеним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак на адресу суду представником відповідача було направлено лист з проханням розглядати справу у відсутність представника УПФ, а також заперечення, в яких остання вказано, що розмір мінімальної пенсії за віком, з жої потрібно обчислювати 30% надбавки до пенсії, законодавчо не визначений; застосувати мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, жі втратили працездатність) не можна, оскільки він застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з вказаним Законом. Крім того, ст. 6 Закону України «Про соціальний захисти дітей війни» від 18.11.2004р. не визначено, який орган та за рахунок яких коштів та джерел і в жому процедурному порядку здійснюється призначення та виплата пенсій. Тому органи Пенсійного фонду в своїй діяльності керуються постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22.05.2008р., та проводять виплату підвищення до пенсії «дітям війни» в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Виходячи з цього відсутні підстави для зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Первомайську Миколаївської області провести перерахунок пенсії та забезпечити її виплату позивачеві.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України, у разі якщо клопотання про розгляд справи за їх відсутності заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши заяви сторін та письмові матеріали справи, суд вважає, що позов піддягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач має статус «дитини війни».

Відповідно до ст. 6 Закону «дітям війни» пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. З Закону державні соціальні гарантії «дітям війни», встановлені цим Законом, не можуть бут и обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

В запереченнях відповідач вказує, що у 2010р. доплата позивачеві ж дитині війни проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22.05.2008 року. В пункті 8 зазначеної постанови передбачено, що дітям війни (крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в розмірах: з 22.05.2008 року - 48,10 грн., з 01.07.2008 року - 48,20 грн. з 01.10.2008 року-49,80 грн.

Таким чином, відповідно до даної постанови з січня 2009 року по теперішній час позивачеві проводилася доплата до пенсії в розмірі 49.80 грн.

Згідно з положенням ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України.

Обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення у 2009р. повинен здійснюватися в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Що стосується твердження відповідача з приводу того, що підстави для задоволення позову відсутні у зв'язку з тим, що визначений Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком повинен застосовуватися виключно д ля розмірів пенсії, призначеної згідно з вказанимс

законом, то воно не може бути судом взяте до уваги, так як відповідно до ч.9 ст. 8 ЦГЖ України забороняє відмова в розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, неясності, суперечливості законодавства, що регу спірні відносини.

Отже, факт відсутності визначення та врегулювання на законодавчому рівні питання визначення вели1 мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встанов статус дитини війни, не може бути підставою для позбавлення позивача визначених державою соціал гарантій та підтримки як дитини війни.

Згідно з ч.7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносин застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закон виходять із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

На час розгляду справи розмір мінімальної пенсії за віком, визначений лише ст. 28 Закону України загальнообов'язкове пенсійне страхування», згідно якого мінімальна пенсія за віком дорівнює прожита мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ст.2 ч.І Закону України прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення р( мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Крім того, суд вважає безпідставним твердження відповідача щодо невизначеності на законодавчою питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які статус дитини війни.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого указом І [резидента Укрг 1.03.2002 р., Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, на який покладено оі щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повном; фінансування та виплату пенсій. Діє Пенсійний фонд України через свої місцеві органи.

До органів Пенсійного фонду України входить й Управління Пенсійного Фонду України в м. Перво Миколаївської області.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплат до пенсії, яка передбачена Законом «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на відповідача.

Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача здійснювати нарах) виплату допомоги у майбутньому, то вони є необгрунтованими, оскільки компетенція суду не розповсю на правовідносини, які не існують на теперішній час, отже, дані вимоги .'.задоволенню не нідаягають.

Керуючись ст.сг. 2,7,8,9,10,11,12,70,71,159,160,161,162,163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Мик області по невиплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбаченого Законом Укра листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» за період з 23 листопада 2010 року по 23 т| року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Миколаївської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни, з 23 лист року по 23 травня 2011 року у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч. 1 сі України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідні України від 18 листопада 2004 року' «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням виплачених с допомоги.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського а адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом і дня отримання копії постанови.

Суддя