Справа № 2-а/1970/4209/12
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/4209/12

"21" січня 2013 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Автотехсервіс» до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення, суд -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Автотехсервіс» (надалі позивач, ПАТ «Автотехсервіс») звернулося до суду з адміністративним позовом до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції (надалі відповідач, ТОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Автотехсервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 року по 30.09.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 року по 30.09.2012 року. Проведеною перевіркою встановлено порушення ПАТ «Автотехсервіс» п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України по взаємовідносинах з ТОВ «Ространснафтопродукт», чим завищено суму податкового кредиту за липень 2011 року на 115455,92 грн. На підставі акту даної перевірки №5804/22-10/23588912 від 27.11.2012 року Тернопільською ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення №000142210 від 06.12.2012 року, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 173184,00 грн., з яких: 115456,00 грн. основний платіж та 57728,00 грн. штрафні санкції. Позивач не погоджується з винесеним податковим повідомленням-рішенням, вважає що воно прийняте з порушенням норм чинного законодавства та просить скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав проти його задоволення заперечив, подавши письмові заперечення та пояснивши, що оскаржуване податкове повідомлення рішення є законним, оскільки в ході проведення перевірки було виявлено порушення з боку позивача п.198.1. п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, із змінами та доповненнями, по взаємовідносинах з ТОВ «Ространснафтопродукт», чим завищено суму податкового кредиту і, як наслідок, занижено податок на додану вартість за липень 2011 року на 115455.92 грн..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши зібрані по справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Тернопільською обєднаної державною податковою інспекцією Тернопільської області Державної податкової служби проведено документальну позапланову виїзну перевірку приватного акціонерного товариства «Автотехсервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 року по 30.09.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 року по 30.09.2012 року про результати якої складено акт №5804/22-10/23588912 від 27.11.2012 року (а.с.3-22) (надалі акт перевірки).

Даною документальною перевіркою, окрім іншого, встановлено порушення позивачем п.198.1. п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, із змінами та доповненнями, по взаємовідносинах з ТОВ «Ространснафтопродукт», чим завищено суму податкового кредиту і, як наслідок, занижено податок на додану вартість за липень 2011 року на 115455.92 грн..

Предметом даної перевірки, окрім іншого, був Договір №19/07-1 від 19.07.2011 року поставки нафтопродуктів, укладений в місті Києві між покупцем ПАТ «Автотехсервіс» в особі директора ОСОБА_3, та постачальником ТОВ «Ространснафтопродукт» в особі директора ОСОБА_4.

На виконання вимог договору №19/07-1 від 19.07.2011 року, для підтвердження факту взаємовідносин між субєктами, для перевірки надано реєстри бухгалтерського (податкового) обліку, а саме:

-видаткова накладна №РН-0000151 від 23.07.2011 року, оформлена ТОВ «Ространснафтопродукт» на ПАТ «Автотехсервіс» на бензин автомобільний в кількості 55,521 тонн за ціною 10397,500 грн/тн без ПДВ на загальну суму 692735,52 грн., в т.ч. ПДВ 115455,92 грн.;

-податкова накладна №4 від 30.07.2011 року, оформлена ТОВ «Ространснафтопродукт» на ПАТ «Автотехсервіс» з номенклатурою товару бензин автомобільний на загальну суму 692735,52 грн., в т.ч. ПДВ 115455,92 грн.;

-акт прийому передачі №23/07 від 23.07.2011 року, про передачу бензину автомобільного марки АІ-92 в кількості 55,521 тонн за ціною 12477,00 грн/тн з ПДВ на загальну суму 692735,52 грн.

На виконання вимог договору №19/07-1 від 19.07.2011 року, для підтвердження факту транспортування, для перевірки надано ЗД транспортна накладна від 23.07.2011 року, згідно якої: відправник ТОВ «Фактор Енергогруп»; одержувач ПАТ «Автотехсервіс»; станція та залізниця відправлення Коростень; станція та залізниця призначення Березовиця Острів; найменування бензин моторний (автомобільний) неитилований; маса вантажу 55521 кг.

Для підтвердження якості товару для перевірки було надано: свідоцтво про визнання № UА8.072.01.02907-11, термін дії від 14.07.2011р. по 13.10.2011р. (видано ТОВ «Фактор Енергогруп», виробник продукції ОАО «Нафтан» Білорусь. Та паспорт якості № 1568 від 10.07.2011р. виробник продукції «Нафтан» Білорусь, відповідно до якого бензин автомобільний А-92 відповідає вимогам ДСТУ 4063-2001.

Відповідно до акту ДПІ у Голосіївському районі м.Києва від 17.09.20012 року №164/3/22-80-35234346, ТОВ «Ространснафтопродукт» за фактичною та юридичною адресою не знаходиться. Від ГВПМ у Голосіївському районі м.Києва відповідачем отримано висновки щодо наявності ознак «фіктивності» та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ «Ространснафтопродукт» (код за ) № 1408/07/-1/52 від 10.09.2012р. за червень 2011р. - червень 2012р., № 1488/07-1/52 від 17.09.2012р. за липень 2012р.

На підставі представлених документів відображених у акті перевірки та висновків ГВПМ у Голосіївському районі м.Києва відповідач прийшов до висновку про нікчемність операцій з придбання позивачем паливно-мастильних матеріалів у ТОВ «Ространснафтопродукт» на підставі ст..228 ЦК України, у зв»язку з чим не врахував у складі податкового кредиту за відповідний податковий період суму податку на додану вартість, сплачену позивачем на користь ТОВ «Ространснафтопродукт» у ціні придбання паливно-мастильних матеріалів. Відповідач вважає, що єдиною метою укладання Договору №19/07-1 від 19.07.2011 року є отримання позивачем податкової вигоди.

У звязку з виявленими порушеннями, на підставі акту перевірки №5804/22-10/23588912 від 27.11.2012 року Тернопільською ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2012 року (а.с.23), яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 173184,00 грн., з яких: 115456,00 грн. основний платіж та 57728,00 грн. штрафні санкції.

Згідно ст.204 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Статтею 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 року № 509-12, визначено, що одним із основних завдань органів державної податкової служби України є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обовязкових платежів), а також неоподатковуваних доходів, установлених законодавством.

До основних завдань органів державної податкової служби належить і надання роз»яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків.

Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вищий адміністративний суд України у своїй постанові у справі за подібними правовідносинами № К/9991/50772/12 від 14 листопада 2012 року зазначив, що головною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не актами, які б факти в цьому акті не були відображені. Вказані ж в акті висновки є суто суб'єктивною думкою державного податкового інспектора, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

Навіть за наявності ознак нікчемності правочину податкові органи мають право лише звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність.

Для обґрунтування цієї тези ВАСУ послався на постанову Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9, в якій, зокрема, зазначено, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред»являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Матеріалами справи, зокрема актом перевірки та поясненнями сторін, доведено, що позивачем під час перевірки представлено пакет документів на підтвердження виконання договору № 19/07-1 від 19.07.20011 року поставки нафтопродуктів, зокрема видаткова накладна, податкова накладна, акт прийому-передачі нафтопродуктів, залізнична накладна, свідоцтво про визнання, паспорт якості.

Всі зазначені вище документи підписані та скріплені печатками сторін та мають всі реквізити як того вимагає чинне законодавство України.

Відповідно до пп.7.2.6.п.7.2.ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що «податкова накладна видається платником податку, який поставляє товар (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту …».

Враховуючи той факт, що у позивача на момент проведення перевірки була в наявності податкова накладна та інші первинні документи, які підтверджують факт поставки нафтопродуктів ТОВ « Ространснафтопродукт» на користь позивача, суд вважає, що податковий орган помилково прийшов до висновку про порушення ПАТ «Автотехсервіс» п.198.1 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, із змінами та доповненнями, по взаємовідносинах з ТОВ «Ространснафтопродукт», і що позивачем занижено суму податку на додану вартість за липень 2011 року на 115455.92 грн.

Тому,на думку суду, донарахування податкового зобов'язання та штрафних санкцій позивачу з податку на додану вартість є незаконним.

Таким чином, повідомлення-рішення № від 06.12.2012 року, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 173184,00 грн., з яких: 115456,00 грн. основний платіж та 57728,00 грн. штрафні санкції прийняте на підставі Акту перевірки від 27.11.2012 року, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, не спростовані належним чином відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6, 50, 86, 128, 158, 163, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби № від 06.12.2012 року, яким ПАТ «Автотехсервіс» визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 173184,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України в користь приватного акціонерного товариства «Автотехсервіс» (вул. За Рудкою, 33, м. Тернопіль) 1731,84 грн. (одна тисяча сімсот тридцять одна гривня 84 копійки) судових витрат.

Постанова набирає законної сили в порядку встановленому ст..254 КАС України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені ст.186 КАС України.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.