Справа № 1718/2-а-678/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Березень Ю.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" травня 2012 р. Справа № 1718/2-а-678/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області та ОСОБА_4 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "05" серпня 2011 р. справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою від 05 серпня 2011 року Сарненський районний суд Рівненської області позов задоволено.

Визнано противоправною бездіяльність ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_4 визначених статтями 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати; пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 9 вересня 2010 року по 9 березня 2011 року включно.

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_4 визначені статтями 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати; пенсію для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 9 вересня 2010 року по 9 березня 2011 року включно з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, що фінансування зазначених витрат проводиться виключно за рахунок державного бюджету відповідними розпорядниками бюджетних коштів, а Пенсійний фонд України на включається до Державного бюджету України, тому стягнення даних грошових витрат з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області є незаконним. Просив скасувати постанову суду та винести нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Також з апеляційною скаргою, звернувся позивач, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову. Посилається на те, що Сарненським районним судом не було враховано, що відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його право на доплату до пенсії будь-яким строком не обмежене. Вказана доплата до пенсії не є разовою, а постійною регулярною виплатою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПФ України в Сарненському районі не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 - задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що стверджується копією посвідчення потерпілого 1 категорії, є інвалідом другої групи, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Сарненському районі та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст. 39 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачкою період, застосуванню підлягає саме стаття 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та від 03 січня 2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

Тому позивач, відповідно до ст.39 Закону, як непрацюючий пенсіонер, має право отримувати доплату до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату сум, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Відповідно до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". В усіх випадках розмір пенсій для інвалідів по ІІ групи інвалідності, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, інвалідам ІІ групи, віднесеним до категорії-1, виплачується у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №550 від 28.05.2008 року, відповідачем встановлені конкретні розмірі пенсії та додаткової пенсі тоді як ст. ст. 62 та 67 Закону №796 Кабінету Міністрів України надано право проводити лише роз'яснення порядку застосування цього Закону, підвищувати розмір доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, відповідності до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем будуть порушені права на отримання допомоги у встановленому законом розмірі в майбутньому, а оскільки закон не містить поняття та механізмів превентивної охорони прав, свобод та інтересів особи в даному випадку, тому не допускається прийняття рішення щодо захисту прав та інтересів від будь-яких посягань на майбутнє, тобто суд розглядає справу про порушення права, яке (порушення) виникло та існує.

Крім того, за своєю правовою природою передбачені статтями 39, 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" соціальні виплати є доплатою до пенсії, додатковою та основною пенсією. Пенсія - це періодичний платіж. Її регулярна виплата не обмежена у часі. Додаткова пенсія нерозривно пов'язана з виплатою основної пенсії та теж має не визначений у часі граничний термін виплати. Доплата до пенсії є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на неї право і також нерозривно пов'язана з виплатою пенсії, а тому теж має не визначений у часі граничний термін виплати. Тому ці соціальні виплати мають нараховуватись і виплачуватись особі щомісячно без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні шляхом виключення з постанови суду першої інстанції обмеження строком проведення перерахунку пенсії ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "05" серпня 2011 року змінити, зобовязавши ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_4 визначені статтями 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати; пенсію для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, починаючи з 9 вересня 2010 року, з урахуванням проведених виплат.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул. Ушакова, 6,с. Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області вул. Суворова, 8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500