Справа № 640/13097/15-а
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі - Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення, зобов*язання поновити виплату пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.07.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення, зобов*язання поновити виплату пенсії в належному розмірі.

В обґрунтування свого позову зазначає, що 18.04.2015 року він подав заяву до відповідача, в якому звернув увагу на незаконне зменшення його пенсії за квітень місяць 2015 року та в подальшому на 15%. В заяві він також вказував, що за останнім місцем роботи звільнився 02.12.2005 року, за договорами підряду у 2014-2015 роках не працював і не працює, винагороди йому не нараховувались і не виплачувались. До заяви надав копію трудової книжки, паспорта, пенсійного посвідчення, довідку з останнього місця роботи про припинення договірних відносин з 31.12.2013 року. На його звернення відповідач надав відповідь та повідомив, що до нього з 01.04.2015 року були застосовані норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, яким було внесено зміни до ч.28 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» щодо виплати пенсії працюючим пенсіонерам та розмір його пенсії становить 85% від розрахованого раніше.

Вважає, що дане рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про зменшення розміру його призначеної раніше пенсії до 85% є протиправним, оскільки він не є працюючим пенсіонером та просить дане рішення скасувати і поновити з 01.04.2015 року виплату йому пенсії у розмірі 100% від розміру, встановленому станом на 01.03.2015 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Вважають протиправним рішення відповідача про зменшення розміру пенсії та просять поновити позивачу виплату пенсії у розміру, визначеному раніше.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м Харкова в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, подавши письмові заперечення та просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що на обліку Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова перебуває позивач ОСОБА_1 та отримує з 10.11.2004 року пенсію за віком згідно вимог Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

З 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.2015р., яким було внесено зміни до ч. 28 ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" щодо виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Відповідно до внесених змін пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи осіб (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни ПІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах, пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.04.2015 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.2015р. перераховано та виплачується 85% призначеного розміру пенсії, яка становить 2392,66 грн. (2814,89*85%).

Обґрунтовуючи дане рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова посилається на ті обставини, що при перевірці інформації, що міститься в Управлінні стосовно трудових відносин ОСОБА_1, в пенсійній справі міститься довідка від 20.03.2010р., видана Науково-виробничою та впроваджувальною фірмою у формі товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕЛТ" про те, що ОСОБА_1 з 12.02.2005р. до теперішнього часу (20.03.2010р.) працює в ТОВ ВНВ фірмі "ЗЕЛТ" на посаді генерального директора. При цьому, у довідці не відображений факт звільнення ОСОБА_1 у грудні 2005р. та дата початку трудових відносин не відповідає інформації, що міститься у трудовій книжці. Також, за даними персоніфікованого обліку в період після 02.12.2005р. ОСОБА_1 нараховувалася заробітна плата та сплачувалися внески у Науково-виробничій фірмі "ЗЕЛТ-Ф". Крім того, в Управлінні знаходяться документи, датовані квітнем 2014 року, підписані позивачем власноручно як в.о.директора, засновника ТОВ Науково-виробничої фірми «ЗЕЛТ-Ф» та завірені печаткою даної установи.

Згідно матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про усунення порушень та приведення пенсії у відповідність, зазначаючи про те, що він є непрацюючим пенсіонером, який не отримує будь-якої винагороди, і підстав для зміни розміру його пенсії станом на 01.04.2015 року зі 100% до 85 % немає. До заяви надавав копію трудової книжки, довідку з останнього місця роботи про припинення договірних в відносин з 31.12.2013 року та дані про те, що на безоплатній основі засновнику ТОВ НПФ «Зелт-Ф» ОСОБА_1 на підставі Статуту підприємства дозволено виконувати обов*язки директора. (а.с. 102-110).

За відповідями Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова від 05.05.2015 року, 16.06.2015 року позивача було повідомлено, що він має статус працюючого пенсіонера на підставі даних, які маються в пенсійній справі та даних персоніфікованого обліку про нарахування в 2013 році та запрошувався позивач у листі від 13.08.2015р. до Управління у зручний для нього час з оригіналом та ксерокопією трудової книжки для подачі заяви щодо встановлення статусу непрацюючої особи.

В судовому засіданні учасники повідомили, що вирішення питання мирним шляхом не відбулося та просили розглядати справу на підставі доказів, представлених сторонами.

Таким чином, дослідивши всі надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновків про те, що права позивача були порушені та підлягають відновленню в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як встановлено судом, визначаючи розмір пенсії у розмірі 85% від раніше визначеного з 01.04.2015 року позивачу ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова виходило з того, що є наявні в матеріалах пенсійної справи відомості, що він перебуває на обліку як працюючий пенсіонер. Заперечуючи проти останнього, позивач стверджує, що він не працював станом на 01.04.2015 року та не працює.

Відповідно до п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» документами, які підтверджують, що особа не працює є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Згідно дослідженої в судовому засіданні трудової книжки ОСОБА_1 останній звільнився з Науково- виробничої та впроваджувальної фірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕЛТ" 02.12.2005 року і більше записів в трудовій книжці немає. (а.с. 22-23).

За даними персоніфікованого обліку ОСОБА_1, які містяться в пенсійній справі останні нарахування внесків на загальнообов*язкове державне соціальне страхування відбувалися за 2013 рік. (а.с. 112-114).

Згідно пояснень представника відповідача в судовому засіданні даних про нарахування внесків на загальнообов*язкове державне соціальне страхування відносно ОСОБА_1 за 2014-2015 роки у відповідача немає.

За даними, представленими позивачем, він договорів на виконання робіт протягом 2014-2015 років не укладав, будь-яку винагороду за цей період не отримував, у трудових відносинах з будь-яким підприємством не перебував. За даними Статуту ТОВ «НПФ «Зелт-Ф» та ТОВ «ХНТЦ ЗТФ» виконання обов*язків підприємств покладено на безоплатній основі на засновника ОСОБА_1 ( а.с. 105-109).

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та зазначає, про те, що доводи позивача щодо відсутності даних про його працевлаштування та неправомірність застосування до нього відповідачем вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.2015р., яким було внесено зміни до ч. 28 ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" щодо виплати пенсії працюючим пенсіонерам з 01.04.2015 року є обґрунтованими та знайшли свої підтвердження в судовому засіданні. Дані про те, що позивач є засновником підприємства не спростовує висновків суду та не впливає на вирішення питання про набуття статусу працюючого пенсіонера.

На підставі викладеного, суд вважає дії відповідача щодо зміни розміру пенсії позивача неправомірними, оскільки належних та допустимих відомостей про наявність працевлаштування позивача станом на 01.04.2015 року та підстав для зменшення розміру пенсії до 85% у Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова не було, а тому суд поновляє його порушене право та зобов*язує відповідача поновити ОСОБА_1 з 01.04.2015 року виплату пенсії у розмірі 100% від розміру, встановленому станом на 01.03.2015 року.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дії відповідача, які полягають у зменшенні та обмеженні прав позивача на отримання належної йому пенсії, не кореспондуються з вимогами ч.2 ст. 19 Конституції України.

Аналізуючи всі перераховані вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані й знайшли своє повне підтвердження в ході розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,9,10,11,17,69-72,86,94,128,160-162,163,167,185,186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про виплату ОСОБА_1 з 01.04.2015 року 85% від призначеного раніше розміру пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова поновити ОСОБА_1 з 01.04.2015 року виплату пенсії у розмірі 100% від розміру, встановленому станом на 01.03.2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя