Справа № 804/7815/15
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2015 р. Справа № 804/7815/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
прокурора : ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Прокурора Заводського району м.Дніпродзержинська в інтересах держави в особі : Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Дніпродзержинське житлове об`єднання" про стягнення заборгованості
23.06.2015 р. Прокурор Заводського району м.Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекція ДФС у Дніпропетровській області звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об'єднання» суму боргу по єдиному внеску в розмірі 192296,25 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове об'єднання» не сплатило самостійно обчислені суми єдиного внеску, в результаті чого утворилась заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 192296,25 грн.
В судовому засіданні прокурор підтримав свої позивні вимоги, просив суд задовольнити позов в повному обсязі та просив відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, так як відповідач не надав суду доказів обгрунтовання свого клопотання.
Представник Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекція ДФС у Дніпропетровській області подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі , позов просив задовольнити у повному обсязі.
Предстаник відповідача не заперечув проти задоволення позовних вимог у повному обсязі , подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, звернувся до суду з заявою про надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Комунальне підприємств «Дніпродзержинське житлове об'єднання» перебуває на обліку у Дніпродзержинскій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Згідно з ст. 121 Конституції України до основних функцій прокуратури віднесено представництво - інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.
Випадки представництва прокуратурою інтересів держави у суді визначені зокрема ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», якою передбачено представництво прокуратурою у формі звернення до суду з позовними заявами щодо захисту інтересів держави у випадку наявності порушень інтересів держави чи загрози таких порушень.
Згідно ч. 2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва інтересів держави у судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (без діяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або державою.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулює Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний зокрема своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Частиною 3 статті 9 вказаного Закону встановлено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
За правилами пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (стаття 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).
У відповідності до частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
Вказана норма кореспондується з приписами пункту 6.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 455, де зазначено, що органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Як свідчать матеріали справи, Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекція ДФС у Дніпропетровській області на адресу Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об'єднання» направлено вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-58-17 від 05.03.2015 р., отримана підприємством 10.03.2015р., № Ю-58-17 від 06.04.2015 р., отримана підприємством 09.04.2015 р., № Ю-58-17 від 07.05.2015 р., отримана підприємством 12.05.2015 р.
Відповідно до пункту 7.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 455, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
На час подання адміністративного позову кошти на погашення заборгованості з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 192296,25 грн. відповідачем не сплачені, скасування боргу не відбулось.
Згідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Доказів сплати заборгованості як і будь-яких заперечень Комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове об'єднання»до суду надано не було.
Враховуючи, що Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об'єднання» самостійно визначено суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, які підлягали сплаті відповідно до звітів за період з січня по квітень 2015 року, а також за відсутності доказів сплати заборгованості або заперечень проти адміністративного позову, суд задовольняє адміністративний позов.
22.07.2015 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об'єднання» про відстрочку та розстрочку виконання рішення .
Заява обґрунтована тим, що підприємство має значну дебіторську та кредиторську заборгованість, внаслідок низької платіжної дисципліни населення , яка суттєво погіршилась в період економічної кризи, та виконати постанову повністю підприємство не має змоги одноразово та в короткий строк, що призведе до зупинення діяльності підприємства.
Дослідивши матеріали заяви,заслухав думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні заяви , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об'єднання»про відстрочку та розстрочку постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Суд звертає увагу, що відстрочення та розстрочення виконання судового рішення на підставі ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України застосовується тільки у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Враховуючи те, що Комунальни підприємствои «Дніпродзержинське житлове об'єднання» не було надано до суду жодних належних доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд вважає клопотання не достатньо обґрунтованим, оскільки Комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове об'єднання» зобов'язане належним чином стежити за фінансовими коштами і зобов'язаннями, управляти надходженнями і витратами коштів, включаючи сплату податків, тому суд відмовляє у задоволенні заяви.
Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Прокурора Заводського району м.Дніпродзержинська в інтересах держави в особі : Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Дніпродзержинське житлове об`єднання" про стягнення заборгованості - задовольнити .
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 31 липня 2015 року

Суддя ОСОБА_1