Справа № 826/8663/15
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8663/15 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаря позивача адвоката представника відповідачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М. ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та Київської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Київської митниці ДФС про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Київської митниці ДФС в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.07.2012 по 04.03.2012 в сумі 38 741,78 грн. та за період з 13.08.2013 по 12.11.2014 в сумі 77 895,72 грн. (всього 116 637,50 грн.).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Київської митниці ДФС на користь ОСОБА_5 42 624,83 грн. середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.07.2012 по 04.03.2013.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, також подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 перебував на публічній службі в митних органах на посаді головного інспектора №3 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської обласної митниці.

Наказом №1446-к від 11.07.2012 за порушення Присяги державних службовців відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» припинено 11.07.2012 перебування позивача на державній службі в митних органах України.

Київською обласною митницею 11.07.2012 видано наказ №594-к про проведення з позивачем повного розрахунку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.09.2012 у справі №2а-10590/12/2670 визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України №1446-к від 11 липня 2012 року «Про припинення перебування на державній службі»; скасовано наказ Київської обласної митниці №594-к від 11 липня 2012 року; поновлено ОСОБА_5 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської обласної митниці з 12 липня 2012 року; допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської обласної митниці з 12 липня 2012 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 постанову суду першої інстанції від 26.09.2012 залишено без змін.

Наказом Державної митної служби України від 01.03.2013 №341-к «По особовому складу митних органів» скасовано наказ ДМС України від 11.07.2012 №1446-к «Про припинення перебування на державній службі» та поновлено ОСОБА_5 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської обласної митниці з 12.07.2012.

Наказом ДМС України №152-к від 04.03.2013 «По особовому складу» вирішено вважати ОСОБА_5 таким, що став до роботи з 04.03.2013.

Водночас, Вищим адміністративним судом України 04.07.2013 прийнято ухвалу про скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.09.2012 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013, а справу №2а-10590/12/2670 направлено на новий розгляд.

З наказу ДМС України №1082-к від 13.08.2013 вбачається, що враховуючи ухвалу Вищого адміністративного суду України від 04.07.2013, якою скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 у справі №2а-10590/12/2670 за позовом ОСОБА_5 до Державної митної служби України та Київської обласної митниці про визнання дій протиправними, скасування наказів та поновлення на роботі, визнано таким, що втратив чинність наказ Державної митної служби України від 01.03.2013 №341-к «По особовому складу митних органів».

Наказом Київської обласної митниці №381-к від 13.08.2013 вирішено вважати таким, що втратив чинність наказ Київської обласної митниці від 04.03.2013 №152-к «По особовому складу».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2013 під час нового розгляду справи №2а-10590/12/2670 визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України №1446-к від 11 липня 2012 року «Про припинення перебування на державній службі»; визнано протиправним та скасовано наказ Київської обласної митниці №594-к від 11 липня 2012 року «Про проведення розрахунку»; визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України №1082-к від 13 серпня 2013 року «Про визнання наказу таким, що втратив чинність»; визнано протиправним та скасовано наказ Київської обласної митниці №381-к від 13 серпня 2013 року «Про втрату чинності наказу Київської обласної митниці від 04.03.2013 №152-к «По особовому складу»; поновлено ОСОБА_5 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської обласної митниці з 11 липня 2012 року; допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської обласної митниці з 11 липня 2012 року.

24.12.2013 Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист щодо поновлення ОСОБА_5 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської обласної митниці з 11 липня 2012 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2014 постанову суду першої інстанції від 26.11.2013 залишено без змін.

Наказом Державної фіскальної служби України №1256-о від 06.11.2014 на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2013, з урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.09.2014 скасовано накази Державної митної служби України від 11.07.2012 №1446-к «Про припинення перебування на державній службі» та від 13.08.2013 р. №1082-к «Про визнання наказу таким, що втратив чинність». Пунктом 2 зазначеного наказу передбачено керівнику Київської митниці Міндоходів забезпечити виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді в Київській митниці Міндоходів.

Київською митницею Міндоходів прийнято наказ №746-о від 12.11.2014 «По особовому складу», яким скасовано накази Київської обласної митниці №594-к від 11.07.2012 «Про проведення розрахунку» та №381-к від 13.08.2013 «Про втрату чинності наказу Київської обласної митниці» від 04.03.2013 №152-к «По особовому складу»; зараховано ОСОБА_5 на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці Міндоходів; вважати таким, що став до роботи з 12.11.2014 на вищезазначеній посаді.

18.02.2015 позивач звернувся до в.о. начальника Київської митниці ДФС із заявою про виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11.07.2012 по 04.03.2012 - 38 741 грн. 78 коп. та середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.08.2013 по 12.11.2014 - 77 895 грн. 72 коп.

За результатами розгляду звернення, позивачу листом №2022/1/10-70-10-47-К-13 від 10.03.2015 повідомлено, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу не була предметом судового розгляду, а відтак постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2013 виконана в повному обсязі, а тому підстави для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Позивач, вважаючи, що сума середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в період з 11.07.2012 по 04.03.2013 та період з 13.08.2013 по 12.11.2014 підлягає виплаті, однак позивачем не отримана, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 42 624,83 грн.

З таким висновком суду колегія суддів не може повністю погодитися, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом третім частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з вимогами частини п'ятої статті 235 КЗпП України, прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Водночас, негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно, з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Отже, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2012 року та постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року по адміністративній справі №2-а-10590/12/2670 в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді підлягали негайному виконанню відповідачем.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, системний аналіз вказаних положень трудового законодавства дає підстави колегії суддів дійти висновку, що законодавець розмежовує поняття середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Період з моменту протиправного звільнення особи до моменту ухвалення судового рішення про поновлення позивача на займаній посаді є вимушеним прогулом у зв'язку з незаконним звільненням.

В даному випадку вимушеним прогулом у зв'язку з незаконним звільненням можуть виступати періоди з 11.07.2012 по 25.09.2012 та з 13.08.2013 по 25.11.2013. Грошові кошти за даний період будуть вважатися середнім заробітком за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням.

Період з моменту ухвалення судом рішення про поновлення працівника на роботі до фактичного його поновлення є періодом вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника.

В даному випадку, періодом за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення його на роботі можуть виступати періоди з 26.09.2012 по 28.02.2013 та з 26.11.2013 по 11.11.2014. Грошові кошти за даний період будуть вважатись середнім заробітком за час затримки виконання рішення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача на його користь саме середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням (а.с.4).

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР, порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9, у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, у разі визначення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат, працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства.

Згідно довідки про середню заробітну плату станом на 12.07.2012 (а.с.145), сума фактичного заробітку за 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата становить: 0+261,99=261,99; середньоденний заробіток становить 261,99/8=32,75; середня заробітна плата становить: 32,75338,00/2=5 534,54 грн.

Згідно довідки про середню заробітну плату станом на 14.08.2013 (а.с.146), сума фактичного заробітку за 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата становить: 878,08+3 994,52=4 872,60; середньоденний заробіток становить: 4 872,60/148=32,92; середня заробітна плата становить: 32,92338,00/2=5 563,98 грн.

Таким чином, середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням позивача за період з 11.07.2012 по 25.09.2012 становить 13 870,40 грн. та за період з 13.08.2013 по 25.11.2013 - 19 056,55 грн. Всього сума, яка підлягає стягненню за вказані періоди становить 32 926,95 грн.

Колегією суддів встановлено, що середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням за періоди з 11.07.2012 по 25.09.2012 та з 13.08.2013 по 25.11.2013 позивачу не виплачено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову щодо стягнення на користь позивача середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням за періоди з 11.07.2012 по 25.09.2012 та з 13.08.2013 по 25.11.2013.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального права, доводи апеляційної скарги відповідача частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та Київської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з Київської митниці ДФС на користь ОСОБА_5 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням за період з 11.07.2012 по 25.09.2012 в розмірі 13 870 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 40 коп. та за період з 13.08.2013 по 25.11.2013 в розмірі 19 056 (дев'ятнадцять тисяч п'ятдесят шість) грн. 55 коп., всього в сумі 32 926 (тридцять дві тисячі дев'ятсот двадцять шість) грн. 95 коп., з відрахуванням відповідних податків та зборів до Державного бюджету України.

В решті позову ОСОБА_5 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст постанови складено та підписано - 23.10.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.