Справа № 2а-1032/10/0670
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"20" жовтня 2015 р. Справа № 2а-1032/10/0670

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Державної казначейської служби України, ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "14" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, треті особи на стороні відповідача Державне казначейство України , Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року Державна казначейська служба України звернулася до суду із заявою, в якій просила змінити порядок і спосіб виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.2010 р. у справі № 2а-1032/10/0670 шляхом встановлення твердої суми до стягнення на користь ОСОБА_3.

В обґрунтування заяви вказала, що рішенням у вказаній справі визначено період за який підлягають до стягнення кошти, проте не вказано суми до стягнення. Дана обставина унеможливлює, на думку заявника, виконання судового рішення.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у задоволенні заяви Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконання рішення суду в справі 2а-1032/10/0670 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, Державна казначейська служба України та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити нову, якою заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції покликався на те, що обраний судом апеляційної інстанції спосіб захисту порушеного права позивача не може бути змінений на стадії виконання судового рішення, оскільки визначення Житомирським окружним адміністративним судом у межах розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2011 спричинить зміну резолютивної частини судового рішення, яке набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.2010 р. позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з Державної судової адміністрації України на його користь 149701,47 грн. недовиплаченої заробітної плати, 163626 грн. недоотриманого довічного утримання, 167232 грн. недоотриманої вихідної допомоги при звільненні, а всього стягнуто 480559,47 грн. Зобов'язано Державне казначейство України провести видатки з Державного бюджету, передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою "Виконання рішень судів на користь суддів".

За наслідками розгляду апеляційної скарги Державної судової адміністрації України, Київським апеляційним адміністративним судом постановлено постанову від 22 лютого 2011 року, якою постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.2010 скасовано, адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, 3-ті особи: Державне казначейство України, Територіальне управління Державної судової адміністрації в Житомирській області про стягнення недоотриманої заробітної плати задоволено частково. Стягнуто з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_3 недоотриману заробітну плату, довічне утримання та вихідну допомогу при звільненні за період з 03 грудня 2007 року по 30 жовтня 2009 року. Зобов'язано Державне казначейство України провести видатки на користь ОСОБА_3 з Державного бюджету, передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою "Виконання рішень судів на користь суддів" для забезпечення вказаних витрат.

Судове рішення набрало законної сили, на його виконання Житомирським окружним адміністративним судом видано 05.04.2011 р. виконавчий лист за № 1014/11.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Такий догмат є основою інституту виконання судових рішень та відображений у статті 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів".

Зазначена норма є логічним відтворенням принципу правосуддя щодо обов'язковості виконання судових рішень на території України, закріпленого в Конституції (ст.124).

В основі даної норми лежить принцип загальнообов'язковості закону, відповідно до якого ухвалене судове рішення. Обов'язковість рішень суду полягає у тому, що вони не можуть бути скасовані або змінені будь-якими адміністративними або державними органами, громадськими організаціями тощо та їх посадовими чи службовими особами; ці органи та особи не можуть винести іншого рішення у цій судовій справі; ці органи та особи не можуть приймати актів, що суперечать рішенню суду, виходячи із припущення про його неправильність; жоден орган, крім вищестоящого суду, не може скасувати рішення суду.

Статтею 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно із п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України" виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Боржником у даній справі виступає держава, яка в особі компетентного органу повинна виконати свій обов'язок з виплати нарахованих коштів.

Аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС у системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки така зміна фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення, яке набрало законної сили, у спосіб не передбачений ст.ст.21, 105, 162 КАС України.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку, що зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (№ 21-394а14).

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що звертаючись до суду із заявою про зміну порядку і способу виконання рішення суду в справі № 2а-1032/10/0670 Державним казначейством України достатніх належних доказів вчинення дій спрямованих на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року в спосіб визначений у резолютивній частині цього рішення суду надано не було. Вказане позбавляє суд переконатися у наявності виняткових обставин, які б зумовлюють можливість зміни способу виконання судового рішення в справі № 2а-1032/10/0670.

На підставі викладеного, судова колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "14" липня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: Б.С. Моніч

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Державна судова адміністрація України вул. Липська, 18/5,м. Київ,01601

4-третій особі: Державне казначейство України - вул. Бастіонна, 6,м.Київ,01014,

5 - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області - майдан Соборний, 1,м.Житомир,10014

6 - представник позивача ОСОБА_5 АДРЕСА_2 ,