Справа № 2-а-15/2010
Суддя: Франчук О. Д.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-15/2010 Провадження №-
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2010 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого- судді - Франчук О. Д.

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради у Миколаївської області про зобов'язання субєкта владних повноважень вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради у Миколаївської області (далі ОСОБА_2), в якому просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок компенсації за шкоду, спричинену здоровю за період 2006-2009 року та виплатити заборгованість та зобов'язати відповідача вирішити питання по забезпеченню продуктами харчування згідно медичних норм.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії та 20 квітня 1993 року йому встановлена 2 група інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з його участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 від 28 лютого 1991 року (далі по тексту Закон №796) йому встановлено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі - 5 мінімальних заробітних плат. ОСОБА_2 протягом 2006-2009 років повною мірою таких виплат не здійснювало, у звязку з чим виникла заборгованість на загальну суму 8870грн. Крім того ОСОБА_2 на його користь виплачує щомісячну грошову компенсацію на продукти харчування у розмірі 50%вартості продуктів харчування за медичними нормами, проте отримана компенсація значно меншого розміру вартості набору продуктів передбачених медичними нормами, а зниження розміру грошової компенсації сприяє зниженню рівня здоровя, що суперечить Конституції України.

В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок компенсації за шкоду, спричинену здоровю за період 2006- 2009 року та виплатити заборгованість та зобовязати відповідача вирішити питання по забезпеченню продуктами харчування згідно медичних норм, стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 150000 грн. та шкоду спричинену здоровю у звязку з частковим виконанням вимог ст. 48 та п.14 ст. 20 Закону №796.

В судовому засіданні представник відповідача позов ОСОБА_1 не визнала та пояснила, що відповідно до вимог ст.ст. 99, 100 КАС України позивач пропустив без поважних причин строк звернення до адміністративного суду. Крім того при нарахуванні позивачу щорічних виплат на оздоровлення за 2006-2009 роки Управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області керувалось положеннями Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановами Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року № 836 та постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562, згідно з якими ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення виплатили в повному обсязі. Також ОСОБА_2 в повному обсязі виплачує позивачу грошову компенсацію на продукти харчування в розмірі встановленому законодавством України. Просила суд в задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії, що підтверджується посвідченням та інвалідом 2 групи у зв'язку з професійним захворюванням пов'язаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 5/.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону №796 щорічна допомога на оздоровлення інвалідам І і II групи виплачується в розмірі п'ять мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Законом України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20.12.2005 року № 3235-IV встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2006 року яка становить 350 грн. на місяць.

Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2005 року № 489-IV встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2006 року яка становить 400 грн. на місяць.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2008 року яка становить 515 грн. на місяць.

Законом України Про Державний бюджет України на 2009 рік від 26.12.2008 року № 835-VI встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2009 року яка становить 605 грн. на місяць.

Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Цим Законом не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій, змінювати розмір допомоги на оздоровлення встановлений для громадян, які постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС.

Проте Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у супереч Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме інвалідам II групи встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення - 120 гривень.

Відповідно до ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України. Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Кабінет міністрів України не уповноважений зменшувати встановлені встановлений Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема допомоги на оздоровлення. Навпаки у ч. 1 ст. 67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У вказаному Законі викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права наданого вказаним законом, є безпідставним.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. у справі N 1-29/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) зазначене вище положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі №1-28/2008 за конституційним поданням 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано таким, що не відповідає Конституції України -є неконституційним.

Таким чином позивач отримував щорічну допомогу на оздоровлення в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 48 Законом №796, а відповідно право останнього порушено та підлягає захисту.

Право позивача на отримання щорічної допомоги у розмірі пяти мінімальних заробітних плат не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом №796.

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава через створені нею органи, в даному випадку органи соціального захисту населення, і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті допомоги саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як інваліду II групи: в 2006 році 1750 грн. (350x5); у 2007 році - 2000 грн.(400x5); у 2008 році - 2575 грн. (515x5); у 2009 році - 3025 грн. (605x5), а не по 120 грн. за кожен рік /а.с. 4/.

Крім того відповідно до п. 14 ст. 20 Закону №796 особам, віднесеним до категорії 1 надаються гарантовані державою компенсації та пільги, а саме забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України.

Згідно з розпорядженнями Миколаївської облдержадміністрації від 03.03.2006р. «Про затвердження розмірів щомісячної грошової компенсації вартості продуктів харчування на І квартал 2006р. для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 05.06.2006р. «Про затвердження розмірів щомісячної грошової компенсації вартості продуктів харчування на II, III, IV квартал 2006р. для громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи» розмір грошової компенсації вартості продуктів харчування

становить 210,00 грн. на І квартал та 237,00 грн. для II, III, IV квартал.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 05.03.2007р. №81 «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2007рік» встановлено розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування для 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Миколаївської області у розмірі 237,00 грн.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 06.02.2008р. №29 «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2008рік» встановлено розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування для 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Миколаївської області у розмірі 218,00 грн.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 24.02.2009р. №176/16192 «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2009рік» встановлено розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування для 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Миколаївської області у розмірі 262,00 грн.

В судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорювало ся, що позивачу в : явному обсязі компенсовано вартість продуктів харчування.

В судовому засіданні також встановлено, що в м. Южноукраїнську відсутні спеціалізовані магазини, до яких можуть бути прикріплені особи які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того до повноважень ОСОБА_2 не входить відкриття та тримання вказаних магазинів та забезпечення осіб які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи продуктами харчування, а тому в частині вимог щодо забезпечення продуктами харчування задоволенню не підлягає.

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то відповідно до п.2 станови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної /немайнової/ шкоди проводиться в разі, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Законодавство по спірним правовідносинам не передбачає відшкодування моральної шкоди.

Також зокрема відповідно до п.5 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки жодних доказів в підтвердження факту заподіяння йому діями відповідачів моральної шкоди та шкоди спричинену здоров'ю у звязку з невиконанням вимог ст.ст. 20,48 Закону № 796 позивач не надав, тому в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Южноукраїнської міської ради у Миколаївської області в частині здійснення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за період 2006-2009 року та виплати утвореної заборгованості підлягає задоволенню, а в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статей 99 та 100 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але так як вищезазначені виплати є соціальними, то на них строки позовної давності не розповсюджуються.

Керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради у Миколаївської області про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за період 2006-2009 року відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі в десятиденний строк, з дня проголошення постанови, заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до Одеського апеляційного адміністративного суду або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3