Справа № 804/12378/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі- позивач, ДПІ) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу, -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 2292,87 грн. На обгрунтування позовних вимог контролюючим органом зазначено, що відповідачем не сплачені узгоджені суми грошових зобовязань з єдиного податку з фізичних осіб, які визначені ним самостійно в розмірі 1332,67 грн. та які визначені ДПІ в податковому повідомленні-рішення від 26.06.14 в розмірі 960,20 грн., котре не було оскаржено відповідачем.
Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідач пройшов державну реєстрацію фізичної особи підприємця, перебуває на обліку у позивача, в період з 01.10.13 по 01.07.14 перебував на спрощеній системі оподаткування відповідно до своєї заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 01.10.13 - 2 групи за ставкою 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати.
За матеріалами справи спірна сума заборгованості структурно складається з грошових зобовязань з єдиного податку за період - 20.12.13 в розмірі 114,67 грн., за період з 20.01.14 по 20.06.14 в розмірі 1218 грн., а також за податковим повідомленням-рішенням від 26.06.14 №9841701 в розмірі 960,20 грн., прийнятим на підставі акту перевірки від 26.06.14 №000316/04-66-17-01/НОМЕР_1, яке отримано відповідачем 06.07.14 та не оскаржено ним ані в адміністративному, ані в судовому порядку.
За даними облікової картки платника податків відповідача вказана сума грошових зобовязань не сплачена відповідачем, у звязку з чим ДПІ звернулась до суду з даними позовом.
Розвязуючи спір, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 295 ПКУ платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року; нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПКУ).
Відповідачем не надано до суду доказів сплати спірної суми грошових зобовязань з єдиного податку станом на дату розгляду справи.
Враховуючи положення пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ, за якими податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, сума узгодженого грошового зобовязання в розмірі 2292,87 грн. набула статусу податкового боргу.
За змістом ст.59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення; у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення; у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Факт направлення відповідачеві листом з повідомленням про вручення податкової вимоги від 04.02.14 № 107-17 підтверджується матеріалами справи, безперервне існування у відповідача з цього часу податкового боргу останнім не заперечується та не спростовується.
Суд зазначає, що положеннями п.87.11 ст.87 ПКУ визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
За приписами п.41.2.ст.41 ПКУ органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.
З огляду на викладене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем спірної суми податкового боргу, а судом самостійно на виконання вимог ст.11 КАС України не виявлено ознак існування таких доказів, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми податкового боргу в розмірі 2292,87 грн. підлягає задоволенню, адже доведена матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) суму податкового боргу з єдиного податку в розмірі 2 292,87 грн. (дві тисячі двісті девяносто дві гривні 87 коп.).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, визначеними в ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2