Справа № 2а-954/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кондратюк В.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"08" червня 2012 р. Справа № 2а-954/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі на постанову Овруцького районного суду від "14" лютого 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі, Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду від 14.02.2011р. позов задоволено.

В апеляційних скаргах відповідачі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять вказану постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації не підлягає до задоволення, Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, інвалід 3 групи. Він отримує допомогу у звязку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, доплату до пенсії та додаткову пенсію, передбачені ст.ст.37,39,50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-ХІІ), відповідно до ст.ст.39,50 Закону №796-ХІІ, але у розмірах, встановлених постановами КМУ. Крім того, позивачу щорічна допомога на оздоровлення виплачувалась в кратному розмірі, що становить 90 грн., що на думку позивача є значно нижчим, ніж це встановлено ст. 48 Закону №796-ХІІ.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом № 796-XII.

Відповідно до ст. 37 Закону №796-ХІІ громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Статтею 39 Закону №796-ХІІ передбачено, що громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Відповідно до ст.48 Закону №796-ХІІ щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам III групи - чотирьох мінімальних заробітних плат.

Згідно із ст. 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам III групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII, визначалися згідно постанов Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та №530 від 28.05.2008 р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Зазначеними постановами, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі та у розмірах до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні допомоги у звязку із обмеженням споживання щорічної допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягають саме статті 37,39,48,50 Закону №796-ХІІ, а не постанови КМУ за №836 від 26.07.1996 р., та за №530 від 28.05.2008 р., які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Однак, суд першої інстанції зобов'язавши Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, суд першої інстанції не врахував, що особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі - 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а ст. 50 вказаного Закону стосується осіб, які відносяться до категорій 2,3 та 4.

Враховуючи викладене суд першої інстанції неправомірно застосував положення ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до спірних правовідносин, а тому постанова суду першої інстанції в названій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Керуючись ст.ст. 2195,197,198,202,205,207,212,254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду від 14.02.2011р. в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести нарахування та виплату ОСОБА_3 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, передбачену ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням фактично виплачених коштів за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року скасувати та прийняти нову.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести нарахування та виплату ОСОБА_3 відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, за урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період та виходячи з розміру пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_4 ОСОБА_2