Справа № 806/699/15
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" жовтня 2015 р. Справа № 806/699/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

при секретарях Витрикузі В.П. , Подолянчук Л.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Барановський І.І.,

від відповідача: Житкевич С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного підприємства "Кварц-Ресурс", Коростенської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" червня 2015 р. у справі за позовом Приватного підприємства "Кварц-Ресурс" до Коростенської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Приватне підприємство "Кварц-Ресурс" (далі - ПП "Кварц-Ресурс") звернулося до суду з позовом до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області ( далі - Коростенська ОДПІ) про зобов'язання відновити інформацію про податкові зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень - листопад 2014 року в базах даних АС "Аудит", АС "Реєстр схем і елементів ухилення" та про скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2015 р. № та №.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.03.2015 року позовну заяву в частині позовних вимог щодо зобов'язання Коростенську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області відновити інформацію про податкові зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень - листопад 2014року в базах даних АС "Аудит", АС "Реєстр схем і елементів ухилення" повернуто позивачу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 р. позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 14.02.2015 р. № в частині завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 52328,00грн. та в частині застосування до Приватного підприємства "Кварц-Ресурс" фінансових санкцій в сумі 26164,00грн.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 14.02.2015 р. № в частині завищення від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 3151,20грн.

Стягнуто з Приватного підприємства "Кварц-Ресурс" недосплачений судовий збір ( з урахуванням ухвали від 10.07.2015 року про виправлення арифметичної помилки) в сумі 3322,30 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Коростенська об"єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Приватне підприємство "Кварц-Ресурс" також звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині не задоволення позову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та заперечив проти доводів апеляційної скарги позивача.

Представник позивача в засіданні суду підтримав доводи апеляційної скарги підприємства та заперечив проти доводів апеляційної скарги податкового органу.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційних скарг та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга Приватного підприємства "Кварц-Ресурс" не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Коростенської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області підлягає частковому задоволенню з урахуванням такого.

З матеріалів справи убачається, що в період з 20.01.2015 року по 26.01.2015 року уповноваженими посадовими особами Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції проведена позапланова виїзна перевірка ПП "Кварц-Ресурс" з питань правомірності визначення від'ємного значення з податку на додану вартість за жовтень і листопад 2014року та задекларованої суми бюджетного відшкодування цього податку у податковій декларації за листопад 2014 року, про що був складений акт перевірки від 31.01.2015 року. За результатами такої перевірки були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 14.02.2015р.:

- №, відповідно до якого встановлено завищення підприємством суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 128936,00 грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 64468,00грн.;

- №, відповідно до якого встановлено завищення підприємством суми від'ємного значення з податку на додану вартість на 78524,00грн.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні від 14.02.2015 р. №, підставою для його винесення щодо завищення підприємством суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 128936,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 64468,00грн., стали порушення позивачем вимог п.185.1 ст.185, п.186.4 ст.186, п.188.1 ст.188, ст.198 і п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 31.01.2015 року підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стало:

- невизнання податковим органом податкового кредиту за жовтень 2014 року на загальну суму 51248,94грн., сформованого платником на підставі податкових накладних, виданих ТОВ "Омелянівський кар'єр" з порушеннями вимог податкового законодавства, що виразилися в неправильному зазначенні юридичної адреси позивача;

- заниження податкових зобов'язань платника за жовтень 2014 року на 76608,00грн. в результаті безпідставного оподаткування за нульовою ставкою ПДВ господарських операцій підприємства з надання послуг ТОВ "Лідія" (Росія), що мали місце на митній території України.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні від 14.02.2015 р. №, підставою для його винесення щодо завищення підприємством за листопад 2014 року суми від'ємного значення з податку на додану вартість на 78524,00грн., стали порушення позивачем вимог п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.188.1 ст.188, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 31.01.2015 року, підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стало:

- невизнання податковим органом податкового кредиту за листопад 2014 року на загальну суму 2096,60грн., сформованого платником на підставі податкових накладних, виданих ТОВ "Омелянівський кар'єр", ТОВ"БУХОЛІК ТОРГІВЛЯ АВТОМАТИЗАЦІЯ" і Житомирською торгово-промисловою палатою з порушеннями вимог податкового законодавства, що виразилися в неправильному зазначенні юридичної адреси позивача;

- заниження податкових зобов'язань платника за листопад 2014 року на 75377,00грн. в результаті безпідставного оподаткування за нульовою ставкою ПДВ господарських операцій підприємства з надання послуг ТОВ "Лідія" (Росія), що мали місце на митній території України.

Доводи податкового органу про заниження позивачем сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість за жовтень 2014 року на 76608,00грн. та за листопад 2014 року на 75377,00 грн. знайшли свє підтвердження при розгляді справи судом, так як відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.195.1 ст.195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту.

Господарські відносини позивача з ТОВ "Лідія" (Росія) були зумовлені договором від 15.04.2014 року про надання послуг з надання рухомого складу (т.1,а.с.77-83). Як зазначено в цьому договорі, дослідженому судом, позивач, як Виконавець, зобов'язувався до 31.12.2014 року надавати ТОВ "Лідія" (Росія), як Замовнику, послуги з надання вагонів з метою надання Замовником транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з організацією перевезень вантажів як на території України так в експертно-імпортному режимі.

Суд зазначає, що відповідно до предмету домовленостей по договору надання транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з організацією перевезень вантажів як на території України так в експертно-імпортному режимі, віднесено до повноважень Замовника, тобто ТОВ "Лідія" (Росія), а не позивача.

Про характер послуг позивача за цим договором та місце їх надання в жовтні і листопаді 2014 року свідчать досліджені судом акти виконаних робіт від 30.11.2014року, складені представниками сторін в м.Коростені (т.1,а.с.46-56).

Як зазначено в актах виконаних робіт, позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Лідія" (Росія) надані послуги, що пов'язані з організацією подачі відповідно 70 і 40 вагонів під завантаження на станції Укрзалізниці. Вартість таких послуг сторонами оцінена відповідно в 383040,00 грн. і 376884,00 грн.

Про відсутність в наданих позивачем в жовтні-листопаді 2014року послуг ТОВ "Лідія" (Росія) ознак послуг з постачання товарів/послуг на експорт свідчать не лише зазначені договір та акти про виконання робіт (послуг), а також податкові накладні №117 і №121 від 30.11.2014року, виписані самим позивачем в підтвердження таких господарських взаємовідносин.

Відповідно до 10 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 14 січня 2014 року N 10 (надалі-Порядок) у верхній лівій частині оригіналу такої податкової накладної робиться відповідна помітка "Х" та зазначається тип причини її видачі. Для експортних постачань передбачена відмітка 07.

В податкових накладних №117 і №121 від 30.11.2014 року позивачем зроблена відмітка 02, що свідчить не про експортний характер поставки послуг, а лише про поставку послуг неплатнику податку.

Більш того, за приписами п.11 Порядку у разі постачання товарів/послуг покупцю, який не зареєстрований як платник податку, включаючи постачання на експорт, у рядку "Індивідуальний податковий номер покупця" відображається умовний ІПН "00"

Як зазначено в п.13 Порядку, у разі постачання товарів/послуг, оподаткування яких передбачено статтею 195 розділу V Податкового кодексу України за нульовою ставкою, у розділі III та графах 9 і 10 проставляється нуль.

Такі записи на податкових накладних №117 і №121 від 30.11.2014року відсутні.

Зазначене свідчить, що характер господарських відносин ПП "Кварц-Ресурс" з надання в жовтні-листопаді 2014 року послуг ТОВ "Лідія" (Росія) та їх відображення в податкових накладних №117 і №121 від 30.11.2014року позбавляли права позивача як платника податку на додану вартість визначати такі свої податкові зобов'язання за нульовою ставкою. В результаті таких господарських операцій у позивача виникли податкові зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2014 року в сумі 76608,00грн.(20% від 383040,00грн.) і за листопад 2014року на 75377,00грн. (20% від 376884,00грн.), які позивач в податкових деклараціях за вказані звітні періоди не відобразив, тобто занизив такі свої податкові зобов'язання.

Разом з тим, доводи податкового органу про невизнання податковим органом податкового кредиту за жовтень 2014року на загальну суму 51248,94 грн., сформованого платником на підставі податкових накладних, виданих ТОВ "Омелянівський кар'єр", та за листопад 2014року на загальну суму 2096,60грн., сформованого платником на підставі податкових накладних, виданих ТОВ "Омелянівський кар'єр", ТОВ"БУХОЛІК ТОРГІВЛЯ АВТОМАТИЗАЦІЯ" і Житомирською торгово-промисловою палатою з порушеннями вимог податкового законодавства, що виразилися в неправильному зазначенні юридичної адреси позивача, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як не ґрунтуються на вимогах чинного податкового законодавства.

Як зазначено в п.3.17 акту перевірки ( на аркушах 11-12) невірне зазначення податкової адреси платника мали місце в податкових накладних, виданих позивачу в жовтні 2014року ТОВ "Омелянівський кар'єр" за проданий щебінь гранітний фракції 10х20 на загальну суму51248,94грн., а саме :

- №16 від 02.10.2014року на суму 10833,34грн. ПДВ;

- №162 від 15.10.2014року на суму 63,79грн. ПДВ;

- №198 від 20.10.2014року на суму 19648,20грн. ПДВ;

- №219 від 21.10.2014року на суму 184,20грн. ПДВ;

- №226 від 22.10.2014року на суму 11644,41грн. ПДВ;

- №244 від 24.10.2014року на суму 88,75грн. ПДВ.

Аналогічно, невірне зазначення податкової адреси платника мали місце в податкових накладних, виданих позивачу та включених ним до податкового кредиту за листопад 2014року на загальну суму 2096,60 грн., а саме:

- № 167 від 16.05.2014року на суму 396,00грн. ПДВ, виданій ТОВ "Омелянівський кар'єр" за проданий щебінь гранітний фракції 10х20;

- №15 від 01.10.2014року на суму 650,00грн. ПДВ, виданій ТОВ"БУХОЛІК ТОРГІВЛЯ АВТОМАТИЗАЦІЯ" за інформаційно-технологічні послуги;

- 158 від 31.10.2014року на суму 1050,60грн. ПДВ, виданій Житомирською торгово-промисловою палатою за послуги з сертифікації експертизи і декларування.

Сторони не заперечують та визнають реальний характер вказаних господарських відносин позивача з ТОВ "Омелянівський кар'єр", ТОВ"БУХОЛІК ТОРГІВЛЯ АВТОМАТИЗАЦІЯ" та з Житомирською торгово-промисловою палатою та сплату позивачем у вартості товарів і послуг зазначених сум податку на додану вартість.

За приписами п.198.1 та п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Приписами п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що були чинні на день заповнення податкових накладних, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року N 71-VIII, що набув чинності з 01.01.2015року, вказану правову норму викладено в новій редакції, виключивши із її тексту слова "оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу". Тобто на день винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України діяв в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року N 71-VIII.

В ході дослідження вказаних податкових накладних судом встановлено, що всі інші реквізити таких накладних заповнені в повній відповідності до вимог податкового законодавства, в тому числі в частині назви платника та його індивідуального податкового номера, що дає можливість ідентифікувати його як платника.

Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, звільняє позивача від відповідальності за наявні незначні порушення правил заповнення податкових накладних його контрагентами.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сплачені позивачем у вартості вказаних товару та послуг суми податку на додану вартість ( відповідно 32452,69 грн. та 2096,60грн.) правомірно, у відповідності до вимог Податкового кодексу України були віднесені до податкового кредиту Позивача за жовтень та листопад 2014 року.

Правомірність визначення позивачем своїх зобов'язань з податку на додану вартість виключає можливість застосування до нього жодних фінансових санкцій в цій частині.

Одночасно суд зазначає, що судом встановлено невірне сумарне визначення податковим органом такого порушення платником при формуванні податкового кредиту.

Так, загальна сума податку на додану вартість, сформованого позивачем на підставі зазначених податкових накладних із невірним зазначенням податкової адреси платника, виданих позивачу в жовтні 2014року ТОВ "Омелянівський кар'єр" за проданий щебінь гранітний фракції 10х20 складає всього 32452,69грн. (10833,34+63,79+19648,20+184,20+88,75+11644,41=32452,69), а не 51248,94грн., як зазначено в акті перевірки.

Більш того, ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні представник податкового органу не зазначив про наявність інших порушень з боку платника щодо включення до податкового кредиту за жовтень 2014року 18796,25грн. (51248,94 - 32452,69 = 18796,25).

Арифметична невідповідність зазначена в самому оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні від 14.02.2015року №, відповідно до якого загальна сума завищення підприємством суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість зазначена в розмірі 128936,00грн. Сума невизнаного податкового кредиту (51248,94грн.) та заниженого податкового зобов'язання 76608,00 грн. складає лише 127156,94грн.

Аналогічно, арифметична невідповідність зазначена також в самому оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні від 14.02.2015року №, відповідно до якого загальна сума завищення Приватним підприємством "Кварц-Ресурс" від'ємного значення податку на додану вартість зазначена в сумі 78524,00грн. Сума невизнаного податкового кредиту (2096,60грн.) та заниженого податкового зобов'язання 75377,00грн. складає лише 77473,60грн.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що податковим повідомленням - рішенням Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 14.02.2015 р. № Приватному підприємству "Кварц-Ресурс" правомірно зазначено про завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 76608,00грн. і правомірно застосовані фінансові санкції в сумі 38304,00грн. (50% від 76608,00).

Вказане оскаржуване податкове повідомлення рішення в частині завищення Приватним підприємством "Кварц-Ресурс" бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 52328,00грн. та в частині застосування до нього фінансових санкцій в сумі 26164,00грн. винесено не на підставі вимог чинного законодавства та без врахування всіх обставин, що мали значення для його винесення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в цій частині - задоволенню.

Суд першої інстанції дійшов висновку висновку, що податковим повідомленням - рішенням Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 14.02.2015 р. № правомірно зазначено про завищення Приватним підприємством "Кварц-Ресурс" від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 75377,00 грн.

Також суд першої інстанції зазначив, що вказане податкове повідомлення рішення в частині завищення Приватним підприємством "Кварц-Ресурс" від'ємного значення податку на додану вартість в 3151,20 грн. винесено не на підставі вимог чинного законодавства та без врахування всіх обставин, що мали значення для його винесення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в цій частині - задоволенню.

Колегія суддів в цій частині не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з урахуванням такого.

Як зазначено в акті перевірки ПП "Кварц-Ресурс"в ході перевірки не надано податкову накладну на суму завищення податкового кредиту за жовтень 2014 року в розмірі 1050,60 грн., що призвело до збільшення неправомірно сформованого податкового кредиту за листопад 2014 року на суму 1050,60 грн.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушеннями вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими заззначеним цим пунктом документами, платник несе відповідальність відповідно до Податкого кодексу.

Відповідно до п.44.6. ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Позивачем не виконані вищевказані приписи Податкового кодексу України, прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення Коростенської ОДПІ від 14.02.2015 року № в частині завищення від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 1050,60 грн. є правомірним.

Відповідно достатті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати їх та прийняти нову постанову суду.

Згідно статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

З урахуванням наведеного постанова суду першої інстанції від 24 червня 2015 року підлягає скасуванню в частині скасування податкового повідомлення-рішення Коростенської ОДПІ від 14.02.2015 р. № з прийняттям в цій частині нового рішення про скасування податковогого повідомлення-рішення Коростенської ОДПІ від 14.02.2015 року № в частині завищення від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 2096,00 грн. В решті позову в цій частині слід відмовити з урахуванням вищенаведених мотивів.

В іншій частині постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства "Кварц-Ресурс" відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Кварц-Ресурс"залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Коростенської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити частково. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" червня 2015 р. скасувати в частині скасування податкового повідомлення-рішення Коростенської ОДПІ від 14.02.2015 р. №.

Прийняти в цій частині нове рішення яким скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської ОДПІ від 14.02.2015 року № в частині завищення від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 2096,00 грн.

В решті позову в цій частині відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне підприємство "Кварц-Ресурс" вул.Франка,3/9,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

3- відповідачу/відповідачам: Коростенська об"єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул. Коротуна,3,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

4-третій особі: - ,