Справа № 2а-132/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Київ К/800/3896/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. Просила зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", починаючи з серпня 2010 року по 31 грудня 2010 року.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 9 лютого 2011 року позов задоволено. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області здійснити ОСОБА_4 нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" за період з 1 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням проведених виплат. В решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2011 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2012 року залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2011 року.

Постановою Верховного Суду України від 11 грудня 2012 року скасовано постанову Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2012 року, а справу за позовом ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку направлено до суду касаційної інстанції на новий розгляд.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та як особа, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, має право на отримання щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області від 22 вересня 2010 року на підставі заяви від 20 вересня 2010 року ОСОБА_4 призначено допомогу по догляду за дитиною у розмірі 130 грн.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, призначення та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. суперечить вимогам ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" , а відтак дії відповідача щодо призначення та виплати такої допомоги є протиправними.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що положення пункту 23 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року № 107-VI, яким внесено зміни до статей 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ, залишалися чинними у 2008- 2010 роках.

Проте погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки суду апеляційної інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин справи, до того ж не ґрунтуються на законі.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року № 107-VI правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (ст. 13) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III. Зокрема, змінами до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III було виключено ст.ст. 40- 44.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, визнано неконституційними низку положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» № 107-VI, в тому числі й пункту 25 розділу II вказаного Закону щодо виключення ст.ст. 40- 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - ст. ст. 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року № 2154-VI було визначено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми (далі - Порядок) був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ (пункт 1 Порядку). Новий акт Уряду на виконання ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» № 2154-VI не приймався.

Крім того, за змістом пункту 17 цього Порядку право на виплату допомоги мають особи, зазначені в ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ, яка на час виникнення спірних відносин поширювала свою дію щодо виплати допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III на виконання ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» № 2154-VI Кабінет Міністрів України не визначав.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції, що положення пункту 23 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» № 107-VI, яким внесено зміни до статей 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ, залишалися чинними у 2008- 2010 роках, є неправильним, адже свою дію відновили редакції цих статей до внесення в них змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» № 107-VI.

За таких обставин, коли в даному випадку спір виник щодо виплати допомоги за період з серпня 2010 року особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального закону, яким є Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III, а тому застосування до таких правовідносин положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ та Порядку є помилковим.

Згідно ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, коли суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції, то постанова суду апеляційної інстанції не може залишатися без змін і підлягає скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції помилково обмежив кінцевою датою - 31 грудня 2010 року право позивачки на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому у цій частині постанова суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з резолютивної частини постанови слів та цифр «по 31.12. 2010 року». В решті постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2011 року скасувати.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 9 лютого 2011 року змінити, виключивши з резолютивної частини постанови слова та цифри « по 31.12. 2010 року». В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк