Справа № 1407/2-А-6819/11
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1407/2-а-6819/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 серпня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Старжинської О.Є., при секретарі - Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Вознесенського району про визнання частково нечинним рішення органу місцевого самоврядування.

ВСТАНОВИВ:

13.07.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до Олександрівської селищної ради Вознесенського району (далі - відповідач) про визнання частково нечинним рішення цього органу місцевого самоврядування №5 від 10.01.2011 року в частині відмови надати земельну ділянку в приватну власність шляхом її безоплатної приватизації (відмови в наданні дозволу на виготовлення технічної документації для складання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він на підставі договору пожиттєвого утримання від 23.12.1993 року є власником будинку № 49 (раніше 61) за адресою: Вознесенський район, с.м.т. Олександрівка, вул. Озерна і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2009 року власником земельної ділянки площею 0,1198 га для обслуговування вказаного житлового будинку, яка межує з земельною ділянкою власника житлового будинку по вул. Озерна, 47 - ОСОБА_2 (рідного брата). Згідно технічної документації виготовленою землевпорядною організацією, яка слугуватиме отриманню Державного акта на землю на її ім'я, площа земельної ділянки для обслуговування житлового будинку становить не 1198 кв.м., а 1345 кв.м. і тому 15.12.2010 року вона звернулась до відповідача з заявою про одержання безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0154 га (фактично нею користується) із земель державної (комунальної) власності для ведення особистого селянського господарства

Посилаючись на те, що відмова в передачі вказаної земельної ділянки у власність з підстави належності її до земель загального користування в населеному пункті (прохід до природного джерела води) є незаконною, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав зазначаючи, що оспорюване рішення є законним та обґрунтованим, прийняте за зверненням ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 як власник будинку по вул. Озерна, 49 в с.м.т. Олександрівка Вознесенського району, є також власником згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2009 року земельної ділянки площею 0,1198 га. для обслуговування вказаного житлового будинку, яка межує з земельною ділянкою власника житлового будинку по вул. Озерна, 47 - ОСОБА_2 (рідного брата). При виготовленні технічної документації для отримання Державного акта на право приватної власності на землю землевпорядною організацією ПП «Земля» - було встановлено, що фактично в користуванні позивача є земельна ділянка площею 0,1345 га., що підтверджується пояснювальною запискою інженера-землевпорядника.

15.12.2010 року позивач ОСОБА_1 звертається до відповідача з заявою на підставі статті 118 ЗК України про бажання одержати безоплатно у власність фактично використовувану земельну ділянку площею 0,0147 га., яка є державною (комунальною) власністю, для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Олександрівської селищної ради №5 від 10.01.2011 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в наданні дозволу на виготовлення технічної документації для отримання Державного акту про право власності на спірну земельну ділянку у звязку з тим, що дана земельна ділянка є комунальною власністю територіальної громади с.м.т. Олександрівка та необхідна для загального користування громадянам (прохід до природного джерела води).

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України, п.34 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» (далі Закон № 280/94) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян відповідно до цього Кодексу належить до повноважень селищних рад. Порядок такої передачі визначений ст.118 ЗК України і підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 83 пункту 3 «а» ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Сторонами не заперечується наявність природного джерела води між земельними ділянками по вул. Озерна, 47 та 49 в с.м.т. Олександрівка Вознесенського району, позивач звертаючись з заявою про надання у власність земельної ділянки сам визначає, що по-перше, земельна ділянка ним фактично використовується без правовстановлюючого документа, по-друге ця земельна ділянка належить до земель державної (комунальної власності)

Крім того, із дослідженої в судовому засіданні технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель населеного пункту Олександрівка Вознесенського слідує, що в межах земель цього населеного пункту є вільні земельні ділянки державної ( комунальної )власності лише для цільового використування надання для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділян ка)і відсутні землі сільськогосподарського призначення до яких належать і землі для ведення особистого селянського господарства .

Таким чином, підставою відмови органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність позивача є невідповідність місця розташування обєкта земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вимогам закону, а тому позовні вимоги про скасування зазначеного рішення є необґрунтованими. Оспорюване рішення органу місцевого самоврядування прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Земельним Кодексом України, Законом України « Про місцеве самоврядування», використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, пропорційно ,зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради про визнання частково нечинним рішення № 5 від 10.01.2011 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку в Одеський апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня виготовлення постанови суду в повному обсязі.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 05.08.2011 року.

Суддя: О.Є.Старжинська