Справа № 809/4201/15
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"23" жовтня 2015 р. Справа № 809/4201/15

м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Кишинський М.І., суддів: Григорука О.Б., Остапюка С.В.,

за участю секретаря судового засідання: Мельник О.Я.

представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому содовому засіданні клопотання про забезпечення адміністративного позову ДП "Коломийське лісове господарство", ДП "Калуське лісове господарство", ДП "Надвірнянське лісове господарство", ДП "Рогатинське лісове господарство", ДП "Івано-Франківське лісове господарство", ДП "Болехівське лісове господарство" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, про визнання незаконними та скасування наказу №831 від 20.07.2015 року та наказу №1211 від 28.09.2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

08.10.2015 Державні підприємства "Коломийське лісове господарство", "Калуське лісове господарство", "Надвірнянське лісове господарство", "Рогатинське лісове господарство", "Івано-Франківське лісове господарство", "Болехівське лісове господарство" звернулися в суд з адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання незаконними та скасування наказу №831 від 20.07.2015 року та наказу №1211 від 28.09.2015 року.

12 жовтня 2015 року відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання на 02 листопада 2015 року.

Предметом позову є вимоги визнати незаконними та скасувати наказу №831 від 20.07.2015 року «Про застосування спеціальної санкції-тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності-до субєктів зовнішньоекономічної діяльності України» та наказу №1211 від 28.09.2015 року «Про зміну виду спеціальної санкції, застосованої до субєктів зовнішньоекономічної діяльності України».

20 жовтня 2015 року представником позивача подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в порядку статі 117 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом зупинення дії наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.09.2015 №1211 «Про застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності України» «Про зміну виду спеціальної санкції, застосованої до субєктів зовнішньоекономічної діяльності України» в частині застосування спеціальної санкції індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності до позивачів.

В судовому засіданні представником позивачів подано заяву про уточнення способу забезпечення позову, а саме вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії наказу №831 від 20.07.2015 та №1211 від 28.09.2015 на суму здійсненої попередньої оплати отриманої всіма позивача в загальному розмірі 101 775, 26 євро.

Подана заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, що запровадження спеціального режиму ліцензування згідно оскаржуваного наказу може мати для позивачів негативні економічні наслідки і ставить під загрозу роботу вказаних підприємств, оскільки стане адміністративним барєром для господарської діяльності державних підприємств на зовнішньому ринку та спричинить значні збитки враховуючи те, що більше 50 % реалізованої деревини експортується за межі України, що підтверджується зовнішньоекономічними контрактами про поставку лісодеревини та матеріалів іноземним контрагентам. На даний час у позивачів накопичилось попередня оплата, на яку необхідно відвантажити лісопродукцію на загальну суму понад 100 тисяч євро. Невиконання умов контрактів призведе до тяжких фінансових наслідків для лісгоспів, до розірвання зовнішньоекономічних контрактів, повернення отриманої попередньої оплати в розмірі 101 775,26 ЄВРО та накладання штрафних санкцій за невиконання своїх зобовязань по поставці лісопродукції відповідно до умов договорів. Якщо поставка лісопродукції не буде здійснена до 01 листопада 2015 року, то лісгоспи взагалі не зможуть виконати взяті на себе зобовязання по причинні того, що з 01 листопада 2015 року вступає в силу Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності субєктів підприємницької діяльності, повязаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» щодо тимчасової заборони експорту лісоматеріалів у необробленому вигляді».

Представник позивачів в судовому засіданні заяву про застосування заходів забезпечення адміністративного позову підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі, щодо задоволення заяви про забезпечення позову заперечив повністю, з мотивів відсутності підстав для такого забезпечення. Крім цього, зазначив про відсутність причинно-наслідкового звязку із небезпекою завдання шкоди позивачам дією оскаржуваних рішень, а також відсутністю доказів очевидності ознак протиправності таких рішень.

Розглянувши подану заяву, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши наявні докази, які мають значення для вирішення заяви, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивачами укладено ряд зовнішньоекономічних договорів із контрагентами на постачання лісопродукції, згідно яких позивачами здійснювалась поставка лісопродукції.

20 липня 2015 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України прийнято наказ №831 «Про застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до субєктів зовнішньоекономічної діяльності України», дія цього наказу поширювалась в тому числі і на позивачів в даній справі.

Згідно наказу №831 за порушення статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом застосовується спеціальна санкція тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності до субєктів України, зазначених в додатку до наказу, зокрема: ДП "Коломийське лісове господарство", ДП "Калуське лісове господарство", ДП "Надвірнянське лісове господарство", ДП "Рогатинське лісове господарство", ДП "Івано-Франківське лісове господарство", ДП "Болехівське лісове господарство".

Оскаржувані рішення субєкта владних повноважень є рішеннями, якими застосовано до позивачів санкції, що обмежують порядок здійснення зовнішньоекономічної господарської діяльності позивачів.

Аргументуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивачі та їх представник посилаються на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів, а також ризику завдання фінансової шкоди підприємствам внаслідок невиконання ними своїх зобовязань за укладеними зовнішньоекономічними договорами.

Згідно статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Позивачі згідно укладених зовнішньоекономічних договорів передбачили встановлення ризиків невиконання господарських зобовязань та звільнення сторін цих договорів від відповідальності за умови їх настання. Зокрема, дослідженими договорами передбачено, звільнення від відповідальності за повне чи часткове порушення умов договорів, а такою обставиною є, зокрема, видання заборонних чи обмежувальних нормативних актів органів державної влади, інших законних або незаконних заборонних чи обмежувальних заходів органів державної влади, які унеможливлюють виконання договорів, або тимчасово перешкоджають такому виконанню.

Таким чином, твердження позивачів про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди їх фінансовим інтересам та ділової репутації є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім цього, визначений оскаржуваним наказом строк набрання чинності застосованих санкцій дозволяв позивачам врегулювати питання виконання умов укладених зовнішньоекономічних договорів.

Також суд звертає увагу, що позивачами допущена бездіяльність щодо врегулювання зобовязань за вказаними договорами, оскільки строк, який минув з дня прийняття оскаржуваних рішень відповідача та дата подання адміністративного позову та заяви про його забезпечення є тривалим та становить понад 80 днів.

Судом встановлено, що іншим наказом, який оскаржується позивачами, від 18.09.2015 змінено вид застосованої до позивачів санкції з тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на індивідуальний режим ліцензування такої діяльності, який надавав можливість позивачам під час дії спеціальних санкцій проводити зовнішньоекономічні операції згідно укладених зовнішньоекономічних договорів, за умови отримання індивідуальної ліцензії. Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували звернення позивачів щодо отримання таких індивідуальних ліцензій та отримання у встановленому законом порядку дозволу на здійснення операцій щодо поставки оплаченої продукції контрагентам, не надано.

Крім цього, суд зазначає, що у випадку встановлення судовим рішенням протиправності та скасування оскаржуваних наказів, за умови доведеності у встановленому порядку упущеної вигоди в звязку з такими актами, позивачі не позбавлені права вимагати її відшкодування у встановленому законом порядку.

Також вжиття заходів забезпечення позову в спосіб визначений позивачами призведе до звільнення позивачів від застосованих спеціальних санкцій до субєктів зовнішньоекономічної діяльності до вирішення судом питання правомірності їх застосування.

Згідно статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

За таких обставин, судом не встановлено очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також відсутності неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів. Також судом не встановлено очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень.

Таким чином, в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання позивачів про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_2

Судді: Остап'юк С.В.

ОСОБА_3