Справа № 2а-597/10
Суддя: Зейкан І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2010 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.

при секретарі судового засідання Панчук Г.І.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про перерахування пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

До Кузнецовського міського суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області (далі - УПФ) з вимогами визнати протиправними дії відповідача, що виразились у неправильному перерахунку йому пенсії за віком з 01.06.2010 року та виплаті додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в меншому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством; зобовязати відповідача провести перерахунок йому пенсії за віком з 01.06.2010 року відповідно до ст.42 Закону України «Про загально обовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік у сумі 1650,43 грн.; зобовязати УПФ здійснити йому перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеній до категорії 4, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ (далі Закон України №796-ХІІ) у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 10.04.2005 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що отримує пенсію за віком. У 15 червня 2010 року звернувся до УПФ щодо проведення перерахунку йому пенсії із заробітної плати за період додаткового стажу та надав всі необхідні документи. У серпні 2010 року довідався про те, що відповідачем під час перерахунку йому пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників по Україні за 2007 рік (1197,91 грн.), а не за попередній рік, тобто 2009 (1650,43 грн.) як того вимагають положення ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Крім того, вказує, що йому не виплачується у повному розмірі щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком, як то передбачено ст.51 вищевказаного Закону України, як особі, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4. .

Позивач вважає, що на підставі положень ст. 28 ч.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» слід брати за базову величину мінімального розміру пенсії за віком розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У перерахунку пенсії позивачу відмовлено, тому й звернувся до суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також подала заперечення на позов. У запереченнях позовні вимоги не визнала повністю, просила відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 повністю у звязку з безпідставністю.

Заперечення обґрунтовує тим, що для перерахунку пенсії позивачу, відповідно до постанови КМ України №530 від 28.05.08р., УПФ застосовано показник середньої заробітної плати у галузях економіки за 2007р. (1197, 91грн.), а не за рік, що передує перерахунку пенсії 2009р. Тому, представник УПФ вважає, що немає протиправності в діях та рішеннях відповідача щодо перерахунку пенсії.

Також вказує на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, що визначений ст. 28 ч.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», так як цей розмір застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Також посилається на те, що п.4 Постанови КМУ №530 від 28.05.08 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, тим що належать до категорії 1 потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 4 категорії 5 відсотків.

Оскільки ухвалою Кузнецовського міського суду від 07.12.2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Кузнецовську Рівненської області у частині перерахування та виплати йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 10 квітня 2005 року до 18 квітня 2010 року залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду, суд досліджує докази щодо задоволення решти позовних вимог.

Суд, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та оцінивши інші докази у справі приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України у м.Кузнецовську відповідно до протоколу №222 від 18.04.2005 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 10.04.05 (арк. пенс. справи 1). 15.06.10 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із додаванням трудового стажу за 24 місяці після попереднього перерахунку та з більш високого заробітку. Розпорядженням УПФ № 115502 від 15.06.10 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з додаванням страхового стажу та з урахуванням заробітної плати, набутих після призначення пенсії. Із цього ж розпорядження видно, що при розрахунку заробітку для обчислення пенсії УПФ застосувало показник «середнього заробітку за минулий рік» - 1197, 91грн. (за повний 2007р.).

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України №1058-ІV (у редакції, чинній на момент виникнення спору, після визнання неконституційними змін до ч.4 ст.42 Закону в редакції Закону №107-VI від 28.12.07р. згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008) у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Норма ст. 40 ч.1 Закону України №1058-ІV дозволяє для обчислення пенсії врахувати заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 набув право на перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії та із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України №1058-ІV, оскільки позивач бажає, щоб в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії було включено і заробітну плату за період 24-х місяців роботи після призначення пенсії.

Вирішуючи спір про законність застосування відповідачем при визначенні заробітної плати при перерахунку пенсії позивачу показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007р. (1197, 91грн.), суд виходить з того, що відповідно до ст.40 ч.2 Закону України №1058-ІV (у редакції, чинній на момент здійснення перерахунку, після визнання неконституційними змін до ч.2 ст.40 Закону в редакції Закону №107-VI від 28.12.07р. згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008) заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп= Зс х (Ск : К), де Зп заробітна плата, дохід застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз-1 + Кз-2 + Кз-3 +... + Кз-n); К кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, вбачається, що однією із величин, що впливають на розмір заробітної плати для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

На момент проведення позивачу перерахунку пенсії 15.06.10р. показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії (за 2009р.) не встановлювався, а був визначений інший - показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, який має те ж саме застосування для обчислення пенсії. За 2009р. цей показник визначений на рівні 1650,43 грн., що не оспорюється сторонами. Тому, на думку суду, не може бути підставою для відмови в позові та обставина, що за 2009 рік показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України не визначався. У даному разі слід застосовувати той показник, який був визначений у встановленому порядку для цілей обчислення пенсії - показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески.

Вирішуючи питання про обчислення пенсії при її перерахунку позивачу відповідач, застосував показник заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України №1058-ІV враховується для обчислення пенсії, - за 2007р. на рівні 1197, 91грн. При цьому, відстоюючи правомірність таких дій, УПФ посилається на пп.3 п.11 Постанови КМ України №530 від 28.05.08р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», де зазначено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України №1058-ІV враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

У даному спорі, роком, що передує перерахунку пенсії є 2009р. і відповідний показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України №1058-ІV враховується для обчислення пенсії за цей період на момент проведення перерахунку був визначений.

Отже, доводи УПФ про правильність застосування ОСОБА_1 при перерахунку пенсії у червні 2010 року показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007р. не ґрунтуються на нормах права, - ні на нормах Закону України №1058-ІV, ні на нормах Постанови КМ України №530 від 28.05.08р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», і не знаходять підтвердження доказами.

На підставі положень ст.40, 42 Закону України №1058-ІV, пп.3 п.11 Постанови КМ України №530 від 28.05.08р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» обґрунтованими є доводи позивача про наявність підстав при перерахунку пенсії у червні 2010 року застосувати показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік.

З копії посвідчення серії В-ІІ №084698 вбачається, що дійсно ОСОБА_1 є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю з 26.02.2006 року категорії 4.

Відповідно до ст.51 Закону України № 796 ХІІ, особам, віднесеним до категорії 4, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. передбачена інша редакція ст.51 Закону України № 796 ХІІ, зокрема, особам, віднесеним до категорії 4, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 5 процентів прожиткового мінімуму для

осіб, які втратили працездатність.

Положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.07р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008. Згідно п. 6 резолютивної частини вказаного рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Це значить, що з 22.05.2008 року діють норми ст. 51 Закону № 796 ХІІ в редакції, що була чинною в період до внесення змін підпунктом 15 п. 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.07 р. (що визнані неконституційними).

Суд визнає неспроможними заперечення представника відповідача в частині неможливості застосування розміру мінімальної пенсії за віком, що визначений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Не визначається такого розміру і нормами спеціального Закону № 796 ХІІ. Тому, на думку суду, є підстави для застосування загальної норми ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому, положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем права на підвищення пенсії відповідно до закону. Суд також приймає до уваги, що за змістом ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується в тому числі для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Тобто, з вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є базою для розрахунку мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат. Статтею 46 Конституції України гарантується, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Наведене дає суду підстави при вирішенні даного спору застосувати у розумінні ст.51 Закону № 796 ХІІ мінімальний розмір пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із зазначеного принципу покладення обовязку доказування, відповідач не довів правомірність його дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 71, 138, 160-163 КАС України, ст.ст.40, 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2009 рік у розмірі 1650,43 грн. за період з 01.06.2010 року, виплатити її з урахуванням розміру виплаченої пенсії за цей період, а також виплачувати пенсію у перерахованому розмірі у подальшому.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду заподіяну здоровю, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі віднесеній до категорії 4, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 19 квітня 2010 року, виплатити йому різницю між сумами перерахованої та виплаченої пенсії за цей період, а також виплачувати у подальшому додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у перерахованому розмірі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Головуючий суддя І.Зейкан