Справа № 813/109/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Справа № 876/4935/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на посаді,

встановив:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУМВС України у Львівській області, в якому, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив: 1) визнати незаконним і скасувати наказ відповідача №725 від 08.05.2014 року в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ; 2) визнати незаконним і скасувати наказ відповідача №670 о/с від 26.12.2014 року про звільнення позивача з органів внутрішніх справ в запас збройних сил за п.63«є»; 3) поновити позивача на посаді інспектора ДПС взводу №4 батальйону ДПС ДАІ ГУМВС України у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що обставини викладені в наказі №725 від 08.05.2014 року не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, оскільки він 01.05.2014 року не керував автомобілем «Мерседес-Бенц Е280» д.н.з. НОМЕР_2 на автодорозі Львів-Краковець у с. Підрясне Яворівського району Львівської області і під час ДТП він у цьому автомобілі був пасажиром, а водієм був його брат ОСОБА_3. Зазначав позивач, що в цей час він був поза службою і перебував на стаціонарному лікуванні. Підтвердженням того, що він не вчиняв порушень ПДР і не є винуватцем ДТП є матеріали кримінального розслідвання відносно його брата ОСОБА_3. Крім цього вказував позивач, що його незаконно фактично двічі притягнено до дисциплінарної відповідальності різними наказами №725 від 08.05.2014 року і №670 о/с від 26.12.2014 року. Незаконність звільнення полягає також у тому, що його звільнено в період тимчасової непрацездатності.

Відповідач ГУМВС України у Львівській області у суді першої інстанції позову не визнав, у поданому запереченні просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неналежно оцінено докази у справі і висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував доводів позивача про те, що оскаржені накази про звільнення позивача є незаконними, а зміст цих наказів не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує апелянт, що 01.05.2014 року він був пасажиром у автомобілі «Мерседес Бенц Е280» д.н.з. НОМЕР_2, яким керував його брат ОСОБА_3 під час зіткнення із автомобілем «Мерседес-Бенц Е250» д.н.з. НОМЕР_3 на автодорозі Львів-Краковець у с. Підрясне Яворівського району Львівської області. Він у той час перебував поза службою, оскільки лікувався на стаціонарному лікуванні. Факт не перебування його за кермом автомобіля підтверджується обвинувальним актом у кримінальному провадженні за ст. 286 ч.1 КК України внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000561 від 01.05.2014 року та ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2015 року у справі №460/4189/14-к. Крім цього його незаконно двічі притягнено до дисциплінарної відповідальності наказами №725 від 08.05.2014 року і №670 о/с від 26.12.2014 року, при цьому в період тимчасової непрацездатності.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 06.04.2015 р. та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що така апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що пунктом 1 оскарженого наказу ГУМВС України у Львівській області від 08.05.2014 р. № 725 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ДАІ ГУМВС України у Львівській області» на позивача прапорщика міліції ОСОБА_1, який працював на посаді інспектора ДПС взводу № 4 (із забезпечення супроводження) батальйону ДПС ДАІ ГУМВС України у Львівській області, накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ (а.с. 10, 48).

Перед видачею цього Наказу було проведено службове розслідування (висновок від 03.05.2014 р.) за фактом дорожньо-транспортної пригоди та відкриття з даного приводу кримінального провадження (а.с. 53-66).

Із змісту вказаного наказу № 725 від 08.05.2014 р. та із висновку службового розслідування від 03.05.2014 р. видно, що позивача ОСОБА_1 звільнено з ОВС за грубі порушення Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту ОВС України, наказів МВС України №81 від 16.03.2007 p. та №157 від 15.05.2007 p., що виразилось в управлінні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, вчинення ДТП внаслідок якої потерпіли громадяни, ненадання допомоги потерпілим.

Обставини із якими пов'язані вказані вище висновки службового розслідування полягали в тому, що 01.05.2014 року біля 18-30 год. на 10 км. автодороги Львів-Краківець у с. Підрясне Яворівського району Львівської області водій автомобіля «Mersedez-Benz Е280» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебуваючи поза службою, рухаючись у напрямку м.Львів і виконуючи маневр розвороту не надав перевагу в русі автомобілю «Mersedez-Benz Е250» д.н.з. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_5, який рухався у зустрічному напрямку, що спричинило ДТП. Внаслідок цього ДТП водій ОСОБА_5 і пасажир його автомобіля ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження. Водій автомобіля «Mersedez-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 доставлений до Новояворівської ЦМЛ з діагнозом «гіпертонічний криз», де при поступленні в лікарню у нього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а за результатами аналізу крові встановлено у крові вміст етанолу в еквіваленті 3,2 промілє. Відомості про вказану ДТП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №50000561 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і для подальшого досудового розслідування скеровано до прокуратури Львівської області.

У вказаному вище наказі № 725 від 08.05.2014 р. також зазначено, що описані дії позивача ОСОБА_1 є грубим порушенням обов'язків рядового і начальницького складу ОВС щодо дотримання дисципліни, неухильне виконання яких передбачено ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, зокрема, дотримання норм професійної та службової етики, положення Закону України «Про міліцію», наказів МВС України №81 від 16.03.2007 p. та №157 від 15.05.2007 p., що виразились в управлінні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, вчинення ДТП внаслідок якої потерпіли громадяни, ненадання допомоги потерпілим, не сприяння фіксації ДТП, намагання самовільно залишити місце події. Такі дії спричинили до підриву авторитету правоохоронних органів, формування негативної думки громадськості про працівників міліції.

Судом також встановлено, що оскарженим наказом ГУМВС України у Львівській області №670 о/с від 26.12.2014 року «По особовому складу» позивача ОСОБА_1 звільнено з ОВС в запас збройних сил за п.63 «є» (за порушення дисципліни) з посади інспектора ДПС взводу № 4 (із забезпечення супроводження) батальйону ДПС ДАІ ГУМВС України у Львівській області, з 31.12.2014 року. Підставою для видачі цього Наказу був Наказ № 725 від 08.05.2014 р. (а.с. 9, 50).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскарженого наказу № 725 від 08.05.2014 р. в частині звільнення позивача ОСОБА_1 з ОВС і щодо відсутності підстав для його скасування, з врахуванням наступного.

Відносини щодо звільненням з публічної служби, в тому числі з органів внутрішніх справ, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Згідно п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затв. постановою КМ УРСР від 29.07.1991 р. № 114, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), зокрема, за порушення дисципліни (пункт «є»).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затв. Законом України № 3460-ІV від 22.02.2006 року визначено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. При цьому, особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ст. 5 Дисциплінарного статуту).

Сутність дотримання службової дисципліни, згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, полягає у високій свідомості кожної особи рядового і начальницького складу та їх обов'язку: - дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; - захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; - поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; - дотримуватися норм професійної та службової етики; - берегти державну таємницю; - у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; - стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; - постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; - сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; - виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; - з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; - берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку; - у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до п.23 вказаного вище Положення, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Таким чином, дисциплінарна відповідальність осіб рядового і начальницького складу є видом відповідальності за порушення службової дисципліни, тобто за вчинення дисциплінарного проступку. Дисциплінарна відповідальність є самостійним (окремим) видом відповідальності, який є відмінним від адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, і може застосовуватись поряд з іншими видами юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно приписів ст.14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватись тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового і начальницького складу, проводиться службове розслідування.

Таким чином, звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, як крайній захід впливу до осіб рядового і начальницького складу, повинен застосовуватись з урахуванням усіх вказаних вище та інших важливих обставин, коли працівник міліції скоїв проступок, несумісний з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що описані в Наказі № 725 від 08.05.2014 р. та у висновку службового розслідування від 03.05.2014 р. порушення, які слугували підставами для звільнення позивача з ОВС, були пов'язані із подіями 01.05.2014 року біля 18-30 год. на 10 км. автодороги Львів-Краківець у с. Підрясне Яворівського району Львівської області, де водій автомобіля «Mersedez-Benz Е280» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебуваючи поза службою, рухаючись у напрямку м.Львів і виконуючи маневр розвороту не надав перевагу в русі автомобілю «Mersedez-Benz Е250» д.н.з. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_5, який рухався у зустрічному напрямку, що спричинило ДТП. Внаслідок цього ДТП водій ОСОБА_5 і пасажир його автомобіля ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження. При поступленні в Новояворівську ЦМЛ у ОСОБА_1 було встановлено стан алкогольного сп'яніння (вміст етанолу в крові 3,2 промілє). Відомості про вказану ДТП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №50000561 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і для подальшого досудового розслідування скеровано до прокуратури Львівської області.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи відповідача і висновки суду першої інстанції про те, що у розглядуваних подіях 01.05.2014 року під час ДТП водієм автомобіля «Mersedez-Benz Е280» д.н.з. НОМЕР_2 був позивач ОСОБА_1, оскільки цей факт підтверджується матеріалами адміністративної справи, в тому числі матеріалами службового розслідування, а також показами працівників ДПС ДАІ ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які безпосередньо прибули на місце ДТП і встановили, що водієм автомобіля «Mersedez-Benz Е280» д.н.з. НОМЕР_2 був позивач ОСОБА_1, а інших осіб у цьому автомобілі не було. Ще до приїзду швидкої медичної допомоги водій ОСОБА_1 намагався самовільно залишити місце ДТП. Свідок ОСОБА_12 (пенсіонер, житель с. Підрясне) також пояснив, що водієм автомобіля «Mersedez-Benz Е280» д.н.з. НОМЕР_2 був ОСОБА_1, а інших осіб у цьому автомобілі не було.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що подальші події, зокрема, складення обвинувального акту від 22.12.2014 року у кримінальному провадженні за ст. 286 ч.1 КК України внесеному в ЄРДС за № 0000561 та винесення ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2015 року у справі №460/4189/14-к про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 (а.с. 11, 52), не спростовують факту того, що під час ДТП 01.05.2014 року водієм автомобіля «Мерседес Бенц Е280» д.н.з. НОМЕР_2 був позивач ОСОБА_1.

Згідно ч.4 ст.72 КАС України лише вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої він ухвалений, і лише в питаннях чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою.

Відповідно до 86 КАС України, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд зобов'язаний оцінювати достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням наведеного, є обґрунтованими доводи відповідача ГУМВС України у Львівській області про те, що вчинення позивачем ОСОБА_1 грубих порушень законодавства у сфері безпеки дорожнього руху, ненадання допомоги потерпілим від ДТП і спроби самовільного залишення місця ДТП, порушення норм професійної та службової етики, негідне поводження у позаслужбовий час, що підриває авторитет правоохоронних органів і формує негативну думку громадськості про працівників міліції, є підтвердженням порушення службової дисципліни зі сторони ОСОБА_1.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем об'єктивно враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, ставлення позивача до виконання службових обов'язків і до визнання своєї вини, інші важливі обставини, які вказували на несумісність із перебуванням позивача на службі в органах внутрішніх справ України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи відповідача про правомірність оскарженого позивачем наказу № 725 від 08.05.2014 року.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що його двічі притягнено до дисциплінарної відповідальності різними наказами №725 від 08.05.2014 року і №670 о/с від 26.12.2014 року, оскільки відповідно до ст.18 Дисциплінарного статуту наказ №670 о/с від 26.12.2014 року не являється рішенням суб'єкта владних повноважень ГУМВС України у Львівській області про накладення дисциплінарного стягнення, а є способом виконання наказу №725 від 08.05.2014 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з ОВС.

Відносно позовної вимоги про визнання незаконним і скасування наказу №670 о/с від 26.12.2014 року, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що така позовна вимога підлягає до задоволення, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.18 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 був звільнений від службових обов'язків у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю в період до 31 грудня 2014 року включно. На роботу повинен був виходити 01 січня 2015 року (а.с. 12-21).

Отже, є протиправним наказ №670 о/с від 26.12.2014 року в частині звільнення позивача з 31 грудня 2014 року, а тому підлягає скасуванню.

Відносно позовної вимоги про поновлення позивача ОСОБА_1 на посаді, то суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення цієї позовної вимоги, оскільки, як зазначено судом вище, наказ ГУМВС України у Львівській області № 725 від 08.05.2014 р. в частині звільнення позивача ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України, є правомірним, відповідає вимогам, що визначені частиною 3 статті 2 КАС України.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що скасування наказу №670 о/с від 26.12.2014 року має наслідком лише зміну дати звільнення позивача з ОВС і не зумовлює необхідності поновлення його на посаді.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 06.04.2015 року слід скасувати частково, а саме, в частині щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним і скасування наказу № 670 о/с від 26.12.2014 року «По особовому складу», і в цій частині слід прийняти нову постанову про задоволення відповідної позовної вимоги.

В решта частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на посаді - скасувати частково, а саме, в частині щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 670 о/с від 26.12.2014 року «По особовому складу», і в цій частині прийняти нову постанову.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 670 о/с від 26.12.2014 р. «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ прапорщика міліції ОСОБА_1, інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України у Львівській області, з 31 грудня 2014 року.

В решта частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.10.2015 року.