Справа № 2а-0106/419/12 (0106/8786/12)
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Київ К/800/10162/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 жовтня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Новоозерівської селищної ради, голови Новоозернівської селищної ради Курятенка Олега Анатолійовича про визнання протиправним та недійсним рішення та зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просив визнати протиправними та скасувати рішення відповідача та зобов'язати Новоозерівську селищну раду укласти договір оренди земельної ділянки.

Постановою Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, згідно договору купівлі-продажу від 01.12.2011 року, укладеного між ОСОБА_6, яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_4, останній придбав нежитлову будівлю банно-прального комплексу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

23.12.2011 року ОСОБА_4 надіслав лист на адресу голови Новоозерненської селищної ради з вимогою укласти договір оренди земельної ділянки на умовах встановлених для попереднього землекористувача, але зі зниженою ставкою орендної плати до 6%.

Рішенням Новоозерненської селищної ради № 22/6-4 від 24.02.2012 року "Про ствердження порядку визначення об'ємів пайової участі власників будівель, споруд та окремих приміщень соціально-культурного, побутового, торгівельного та іншого призначення в утримання об'єктів благоустрою на території селища Новоозерне" встановлено порядок визначення об'ємів дольової участі власників будівель, споруд та окремих приміщень соціально-культурного, побутового, торгівельного та іншого призначення в утримання об'єктів благоустрою на території селища Новоозерне та зобов'язано при отриманні дозволу на розміщення об'єкту благоустрою проводити оплату.

Рішенням Новоозерненської селищної ради № 23/6-1 від 29.03.2012 року, вирішено ОСОБА_4 оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,0598 га., для будівництва та обслуговування банно-прального комплексу, та надати їх на затвердження до Новоозерненської селищної ради з метою укладення договору оренди.

Рішенням Новоозерненської селищної ради № 24/6-18 від 27.04.2012 року "Про затвердження технічної документації по землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки ОСОБА_4" затверджено технічну документацію по землеустрою по складанню документів що посвідчують право оренди земельної ділянки фізичної особи ОСОБА_4, для будівництва та обслуговування банно-прального комплексу на території Новоозерненської селищної ради.

Також цим рішенням передано земельну ділянку розташовану за вказаною вище адресою площею 0,0598 га, терміном на 50 років. Пунктом 4 Рішення встановлено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік з перерахуванням її на розрахунковий рахунок місцевого бюджету.

Пунктом 6.2 ОСОБА_4 зобов'язано у місячний строк розробити та надати до виконавчого комітету Новоозерненської селищної ради проект благоустрою прилеглої території, п. 6.3 позивача зобов'язано у місячний строк укласти договір про пайову участь власників будівель, споруд та окремих приміщень соціально-культурного, побутового, торгівельного та іншого призначення в утримання об'єктів благоустрою на території селища Новоозерне на підставі рішення Новоозерненської селищної ради № 22/6-4 від 24.02.2012. Пунктом 6.4 ОСОБА_4 зобов'язано у місячний строк замовити в Новозерненській селищній раді виготовлення договору оренди земельної ділянки, п.8 цього рішення наголошує, що у разі не виконання останнім п. 6 зазначеного рішення воно втрачає силу.

Згідно довідки відділу Держкомзему у м. Євпаторії №791/10-06/15 від 08.06.2012 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,0598 га, склала 209563,12 грн.

Рішенням Новоозерненської селищної ради №25/6-6 від 25.05.2012 «Про розгляд заяви ОСОБА_4 про зниження ставки орендної плати за орендну земельну ділянку», позивачу відмовлено в зниженні ставки орендної плати за земельну ділянку, з 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій вказали, що оскаржувані позивачем рішення прийняті в межах повноважень та у строки визначені чинним законодавством, а отже скасуванню не підлягають.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до п. 34, 35, ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно ст. 288 Податкового Кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки та не може перевищувати: а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом; в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ст. 7, 16, 21 Закону України "Про оренду землі" особі, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Пункт 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 №2807-IV, у редакції на момент укладання договору купівлі-продажу, передбачав, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить визначення обсягів пайової участі власників будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення в утриманні об'єктів благоустрою.

Разом з тим, 12.09.2012 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо благоустрою населених пунктів" від 17.05.2012 №4710-VI, згідно якого внесені зміни до п. 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та зазначено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об'єктів благоустрою.

У зв'язку з чим, 30.08.2012 року рішенням Новоозерненської селищної ради №29/6-11 рішення Новоозерненської селищної ради від 24.02.2012 №22/6-4 визнано таким, що втратило чинність. Пункти 6.2, 6.3, 6.4, 8 рішення Новоозерненської селищної ради від 27.04.2012 року №24/6-18 втратили чинність у зв'язку зі змінами до Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Ці пункти є другорядними та ніякого пливу на само рішення не мають.

Згідно копії договору орендної ділянки №48 від 27.12.2005 укладеного між ІНовоозерненською селищною радою в особі голови Сутули В.Ф. та СПД ОСОБА_7, сума орендної плати за оренду земельної ділянки на рік складала 10 % від нормативної грошової оцінки землі. Пунктом 5.5 цього договору введено обмеження на використання земельної ділянки для прокладки та ремонту линей них споруджень на загальній площі 0,0046 га.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки позивачем не наведено підстав незаконності рішення Новоозерненської селищної ради та в зв'язку з чим плата за користування земельною ділянкою повинна складати 6% на рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Одночасно з викладеним, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 01.04.2010 №10-рп/2010, яке згідно з вимогами частини другої статті 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 жовтня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: