Справа № 274/3537/15-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Хуторна І.Ю.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"13" жовтня 2015 р. Справа № 274/3537/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "09" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати або визнати нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області - розпорядженя №150245 від 06.07.2004 р. внаслідок чого його заробітна плата була обмежена до величини 1716,12 грн. із застосуванням п.2 ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та були обмежені коефіцієнт заробітної плати та сама пенсія, зобов'язати відповідача прийняти рішення або вчинити певні дії та перерахувати його пенсію відповідно до норм ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" без застосування п.2 ст.41 вказаного Закону.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.09.2015 р. у задоволення позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії відмовлено.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, ОСОБА_3 що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області та отримує пенсію за віком з 29.03.2001 р.

З 01.01.2004 р. позивачу було проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до розпорядження від 01.01.2004 р. ОСОБА_3 такий перерахунок пенсії проведено із заробітку - 1716,12 грн.(а.с.22).

Розпорядженням №150245 від 06.07.2004 р. перераховано пенсію позивачу із більшого заробітку. Убачається, що відповідачем зараховано більший стаж, при цьому розмір заробітку не змінився від попереднього перерахунку та складав 1716,12 грн.(а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що немає підстав для визнання протиправним розпорядження від 06.07.2004 р. в частині обмеження заробітку ОСОБА_3 з 4660 грн. до 1716,12 грн. через застосування при обрахунку заробітку коефіцієнта 5,6.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно ч. 2 ст. 43 цього Закону для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2013 р. у справі №274/2556/13-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області щодо неправомірності дій та рішення відповідача про застосування положень ч.2 ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку його пенсії з 01.01.2004 р. встановлено, що після набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проведений ОСОБА_3 перерахунок його пенсії із застосуванням коефіцієнту 5,6 розміру середньої заробітної плати є правомірним. Зазначена постанова є чинною.

Згідно з ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Правило ч.2 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України конкретизовано у ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Такі обставини, (тобто ті, що встановлені в судовому рішенні іншого суду, яке набрало законної сили) є преюдиційними.

За визначених умов, обставини, встановлені в іншому судовому рішенні, що набрало законної сили не належить доказувати. Обставини вважаються встановленими в іншому судовому рішенні, якщо про це зазначено у мотивувальній чи резолютивній частинах цього рішення.

Отже, обставини про правомірність дій відповідача та дотриманням останнім вимог чинного законодавства при прийнятті відповідного рішення, встановлені постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року та при вирішенні даного адміністративного спору судом не доказуються.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позову про визнання нечинним або скасування рішення відповідача - Розпорядження №150245 від 06.07.2004 року та зобов'язання вчинити дії по перерахунку пенсії.

Посилання позивача на те, що з урахуванням мовивувальної частини постанови суд першої інстанції повинен був закрити провадження у справі є помилковим.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Справа №274/2556/13-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання дій та рішення відповідача неправомірними не є тотожною зі справою, що розглядається.

Зокрема у справі, що розглядається позивач посилається та оскаржує Розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області №150245 від 06.07.2004 року, яке не було предметом розгляду у справі №274/2556/13-а.

Таким чином, правові підстави для закриття провадження у справі, що розглядається відсутні.

Колегія суддів зазначає, що наведене не є перешкодою у застосуванні судом приписів частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України у даній справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "09" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,13300

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житомирська область,13312

- ,