Справа № 2-а-1949/10
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі: головуючого судді - Середи Л.В.,

при секретарі - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДС м. Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС БДС м. Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.07.2010 року серії АЕ № 369699.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 липня 2010 року інспектором ДПС БДС м. Дніпропетровська ОСОБА_2 була неправомірно винесена постанова, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430,0 грн. Так як позивач вважає, що при винесенні постанови працівником ВДАІ були порушені вимоги Конституції України та ст., ст. 245, 280 КУпАП, а тому вважає постанову незаконною та необґрунтованою і з цих підстав просить скасувати, оскільки він діяв у межах Правил дорожнього руху України, про що зазначив у своєму поясненні у протоколі, де повідомив, що він виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора. Та при виїзді з перехрестя вимушений був зупинитися в районі пішоходного переходу та як 2 автомобілі марки КАМАЗ з причепом, що рухалися попереду, були зупинені працівниками ДАІ, що перегороджувало рух автомобілів. Коли середній ряд автомобілів проїхав, ОСОБА_1 перестроївся в нього і продовжував рух, та був зупинений інспектором ДПС ОСОБА_2 Після перевірки документів, інспектор пояснив, що ОСОБА_1 порушив ч.2 ст.122 КупАП, тобто проїхав на червоний сигнал сітлофора, коли позивач почавши пояснювати інспектору ДПС про ситуацію на дорозі, у відповідь інспектор Семиняжний Ю.Г. не захотів навіть слухати пояснень ОСОБА_1 і почав складати протокол в справі про адмінстративне правопорушення, а також постанову, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 430 грн..

У судове засідання позивач не з'явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав та просив визнати постанову в справі про адміністративне правопорушення незаконною та скасувати її.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, булла направлена ухвала про допит відповідача за місцем знаходження в порядку судового доручення, але в судове засідання за місцем проживання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає, просить врахувати термін давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, без повідомлення ним про причини неприбуття справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність позивача, та відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 369666 від 22.07.2010 року ОСОБА_1 22 липня 2010 року о 10.30 год., керуючи автомобілем «Мерседес» д.н. «СА 8946 АС» проїхав перехрестя по Донецькому Шосе на заборонний (червоний) сигнал світлофора, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 430 грн.

Суд вважає, що інспектором ДПС ОСОБА_2 постанова від 22.07.2010 року № 369666 серії АЕ винесена передчасно, так як ніяких доказів, що стверджували факт вчинення позивачем правопорушення у ній не наведено, що є порушенням вимог ст., ст. 283, 284 КУпАП, оскільки у постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених ним доводів.

А протокол від 22.07.2010 року № 106825 серії АЕ1 не може бути належним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1, так як при складанні даного протоколу було порушено вимоги ст. 256 КУпАП, оскільки не повністю вказані обставини справи, а саме: не зазначені пояснення свідка та місце його проживання, а у протоколі в поясненнях ОСОБА_1, зазначено, що він здійснював рух на зелений сигнал світлофора. Крім того у позові ОСОБА_1 зазначає, що свідком зазначений працівник ДАІ, що є неприпустимим. За таких обставин протокол не може бути належним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1

Крім того, суд вважає, що інспектором Семиняжним Ю.Г. порушено вимоги ст. 268 КУпАП, відповідно до якої особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Як вбачається з матеріалів справи позивач був позбавлений наданих чинним законодавством прав при розгляді даної адміністративної справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Дані обставини не зазначені у постанові, як не вказані і мотиви визначення розміру адміністративного штрафу.

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 подав позов у межах строку на оскарження, а провадження по справі було зупинено в звязку з направленням судового доручення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що стверджують подію та склад правопорушення, і позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому суд вважає, що дану адміністративну справу слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеною, а тому у відповідності до ч.1 ст.247 КУпАП, закриває провадження по справі, а також вважає, що відповідачем не доведено у судовому засіданні правомірності своєї постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу, а тому позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 247, 268, 293 КУпАП та ст., ст. 10, 11,

ст., ст. 71, 94, 158 - 162 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДС м. Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора ДПС БДС м.Дніпропетровськ ОСОБА_3 від 22.07.2010 року за № 369699 серії АЕ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а адміністративну справу провадженням закрити.

Постанова остаточна, оскарженю не підлягає.

Суддя Середа Л.В.