Справа № 826/20019/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 жовтня 2015 року 08:15 № 826/20019/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області (надалі - відповідач або ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податковіе повідомлення-рішення від 06.04.2015 № 60/1/-17 на суму 85 671,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення від 06.04.2015 за своїм змістом та формою не відповідає вимогам ст. 58 Податкового кодексу України. А саме в тексті цього податкового повідомлення-рішення зазначено про нарахування ОСОБА_1 податкового зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб за 2012 -2013 роки, що суперечить нормам п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України (в частині приписів статті Кодексу щодо нарахування сум податкових зобов'язань виключно за поточний період), незважаючи на те, що грошові зобов'язання з названого податку попередньо вже нараховувалися податковим органом згідно інших податкових повідомлень-рішень від 26.05.2012 № 009587100 на суму 4 791,61 грн. і від 31.05.2013 № на суму 4 791,61 грн., та суми по таких рішеннях податкової інспекції були сплачені позивачем в повному обсязі. Також до зазначеного оспорюваного податкового повідомлення-рішення не додано розрахунку податкових зобов'язань по земельному податку, як передбачено п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України та наказ Міністерства фінансів України від 28.11.2012 № 1236.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду у судовому засіданні.

06.10.2015 в судовому засіданні у справі представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в призначеному судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на правову позицію, наведену в письмових запереченнях від 05.10.2015. Зокрема, в обґрунтування правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення представник відповідача зазначив, що у зв'язку з введенням на територіях Білгородської сільської ради нової нормативної грошової оцінки землі, податкова інспекція керуючись нормами ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» та п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України провела перерахунок земельного податку позивача за 2012 - 2013 роки та в результаті сформувала податкове повідомлення-рішення від 06.04.2015. Перерахунок сум податку було проведено виходячи з бази даних податкової інспекції відповідно до КОР платника податку - ОСОБА_1

В судовому засіданні 06.10.2015 представники сторін заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на підставі чого суд, керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів (а.с. 31 - 34, 48 - 51), та не заперечувалося представником позивача у судовому засіданні, ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) протягом 2012 - 2013 року була власником земельних ділянок, що розташовані на територіях Білгородської сільської ради (Києво-Святошинський район, Київської області).

Суми земельного податку за належні ОСОБА_1. земельні ділянки за звітні періоди 2012 - 2013 роки були визначені ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС відповідно до норм пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України згідно податкових повідомлень-рішень від 26.05.2012 № на суму 4 791,61 грн. і від 31.05.2013 № на суму 4 791,61 грн. (а.с. 33 -34). Вищезазначені грошові зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб сплачені позивачем в повному обсязі, що засвідчується наявними копіями квитанцій банківської установи та не заперечується відповідачем.

Станом 01.01.2014 у приватній власності позивача перебувало 11 земельних ділянок (з цільовим призначенням - землі житлової забудови), перелік яких наведений в заяві ОСОБА_1 (вх. № 8772/10 від 21.10.2014), що адресована начальнику ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.

ДПІ на підставі такої отриманої заяви позивача були внесені зміни в базу АІС «Податковий блок» щодо площ та кількості земельних ділянок, які знаходяться у приватній власності платника земельного податку (ОСОБА_1,) на території Білогородської сільської ради.

Згідно письмових пояснень представника відповідача від 09.10.2015 (а.с. 60 - 61) та тексту рішення Головного управління ДФС у Київській області про результати розгляду скарг від 05.03.2015 № 434/14/10-36 (а.с. 31 - 32), у зв'язку із встановленням контролюючим органом факту введення на території названої сільської ради нової нормативної грошової оцінки землі (відповідно до рішення Білогородської сільської ради від 12.01.2011 № 37/1 - з 01.01.2011), працівниками ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області проведено перерахунок сум податкових зобов'язань по земельному податку, що підлягають сплаті позивачем за 2012 - 2013 роки, відповідно до ст. 274 Податкового кодексу України та з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу.

06.04.2015 ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області згідно норми пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 286.5 ст. 286 цього ж Кодексу прийнято наступні податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») за № 60/1/-17, яким визначено ОСОБА_1 до сплати суму грошового зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб за 2012 -2013 роки у розмірі 85 671,72 грн. (а.с. 11). При цьому в тексті зазначеного податкового повідомлення-рішення від 06.04.2015 дійсно відсутні посилання на наявність в якості додатку до нього розрахунку суми податкового зобов'язання.

Скориставшись правом на оскарження цих податкового повідомлення-рішення від 06.04.2015 в досудовому порядку, ОСОБА_1 отримала рішення Головного управління ДФС у Київській області від 17.06.2015 № 1043/14/10-36-10-01-04 та Державної фіскальної служби України від 20.08.2015 № 8037/м/99-99-10-01-02-25 про залишення скарг платника податків без розгляду на підставі п. 8.4 і 8.5 Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.12.2013 № 848.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення від 06.04.2015 № 60/1/-17 протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із цим позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 і 2 ст. 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

В розумінні норми пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) «плата за землю» - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За визначенням, наведеним у пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «земельний податок» - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу XIII ПК України.

Так, зокрема, у відповідності до норми ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі

Згідно із п. 270.1 ст. 271 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Підпунктом 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 цього Кодексу встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

В свою чергу відповідно до абз. 13 ст. 1 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Частиною 5 ст. 5 зазначеного Закону передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку.

Згідно із ч. 3 ст. 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Статтею 23 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що база оподаткування є елементом податку, тісно пов'язаним з об'єктом оподаткування, а нормативна грошова оцінка - конкретна вартісна характеристика бази. При цьому процедура встановлення нормативної грошової оцінки включає ряд стадій, передбачених чинним законодавством України. Зокрема, це прийняття уповноваженим органом влади рішення про проведення нормативної грошової оцінки земель, розробка технічної документації з нормативної грошової оцінки спеціалізованою установою, погодження технічної документації органами влади, прийняття відповідною радою рішення про затвердження технічної документації.

Згідно з п. 274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Порядок обчислення плати за землю встановлений статтею 286 ПК України. Зокрема, в силу приписів норми п. 286.1 ст.286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

У відповідності до п. 286.5 ст. 286 зазначеного Кодексу нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби (контролюючими органами), які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу (а саме - за формою встановленою Додатком 1 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 № 1236, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 за № 2135/22447 та був чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до письмових пояснень представника відповідача, оформлених у вигляді заперечень на позов (а.с. 43 - 50), перерахунок податкових зобов'язань ОСОБА_1 по земельному податку за 2012 і 2013 роки було проведено відповідно до п. 1 ст. 286 ПК України та з урахуванням нововведеної нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

На підтвердження обґрунтованості проведеного перерахунку суми земельного податку у розмірі, зазначеному у податковому повідомленні-рішення від 06.04.2015, представник відповідача подав 12.10.2015 до канцелярії суду лише розрахунки по земельному податку за період з 01.01.2013 по 31.1.2013 (а.с. 63 - 64) на суми податку 4 791,61грн. (тобто, суми податку, що були визначені згідно податкових повідомлень-рішень від 26.05.2012 № і від 31.05.2013 № , та які наразі погашені позивачем в повному обсязі). Водночас, розрахунок суми земельного податку в розмірі 85 671,72, що визначене згідно оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 06.04.2015, відповідач суду не пред'явив та письмових пояснень щодо причин неможливості його надання до суду не подав.

Також, судом встановлено, що відповідачем до матеріалів справи надано копію рішення Білогородської сільської ради від 12.01.2011 № 37/1 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель села Шевченкове» (а.с. 47) без відповідних додатків - затвердженої документації з нормативної грошової оцінки відповідних земель. Документальні докази про офіційного оприлюднення зазначеного рішення сільської ради у відповідності до вимог п. 271.2 ст. 271 ПК України та в порядку встановленому Рішенням Київської міської ради від 04.02.1999 № 138/239 «Про порядок набуття чинності та оприлюднення нормативно-правових актів» відповідач до суду не подав.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про ненадання відповідачем жодних належних документальних доказів на підтвердження достовірності та правильності проведення розрахунків суми податкового зобов'язання ОСОБА_1 по земельному податку за 2012 - 2013 роки, що визначена у податковому повідомленні-рішенні від 06.04.2015 № 60/1/-17, що є підставою для визнання його протиправним та відповідно - скасування.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 24.06.2014 № К/800/62298/13.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 06.04.2015 № 60/1/-17.

3. Стягнути судові витрати у сумі 255,78 грн. (двісті п'ятдесят п'ять гривень 78 копійок) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) шляхом їх безспірного списання з рахунків Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області () за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський