Справа № 2-А-3379/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Слюсарчук Н.Ф.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"10" липня 2012 р. Справа № 2-А-3379/11

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_3,

при секретарі Соморовій В.А.,

за участю сторін:

від позивача:ОСОБА_4,

від відповідачів: не з'явилися,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "16" листопада 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації та ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Богунського районного суду м.Житомира з позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації та ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 16.11.2011 року у справі відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Відповідачі не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судовихповісток.

ОСОБА_2 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надав письмові заперечення на апеляційну скаргу та подав клопотання про перенесення судового засідання на більш тривалий термін.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників відповідача.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині скасування постанови суду першої інстанції підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що ОСОБА_4 має статус інваліда війни 2 групи (посвідчення серії "Є" №079383, а.с.8).

Згідно ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції згідно із Законом від 25.12.1998р. №367-XIV щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно змін, внесених Законом України від 28.12.2007р. №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину сьому статті 13 викладено в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України."

Однак, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008, вказані зміни визнано неконституційними, а отже ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має застосовуватись у чинній редакції.

Також, згідно з ч.3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р. №966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем

конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2004 р. №177 "Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Вказана постанова містить положення й щодо того, що Міністерство оборони, інші силові структури мають забезпечувати подання місцевим органам праці та соціального захисту населення щороку до 1 березня списків ветеранів війни, яким зазначена у пункті 1 цієї постанови виплата передбачається законом про Державний бюджет на відповідний рік.

Згідно з Положенням про ОСОБА_2 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженим розпорядженням голови ОСОБА_2 обласної державної адміністрації №223 від 07.07.2006р., Центр є невід'ємною частиною системи соціального захисту населення, державною установою, завданням якої є забезпечення всіх видів соціальних виплаті (п. 3.1), їх нарахування, виготовлення виплатних документів (п.3.2), контроль за правильністю призначення, перерахунку, і виплаті всіх видів соціальної допомоги, цільовим використанням бюджетних коштів (п.3.3), облік фактичних видатків по даних виплатах та здійснення перерахунку соціальної допомоги (п.4.9), веде базу даних отримувачів соціальної допомоги (п.4.10).

Тобто, ОСОБА_5 управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації безпосередньо не здійснює соціальні виплати ветеранам війни й не має реєстраційних рахунків для обліку коштів та кошторисних призначень на здійснення зазначених виплат, воно, як головний розпорядник бюджетних коштів, здійснює розподіл бюджетних призначень між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня відповідно до кошторисних призначень.

Одночасно, слід зазначити, що Управління праці та соціального захисту населення, Управління Пенсійного фонду України тощо, в свою чергу, формують та подають ОСОБА_2 обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відповідні списки ветеранів війни.

Отже, Центр, здійснюючи надання соціальної допомоги ветеранам війни, отримавши списки ветеранів війни, має здійснювати їх перевірку та виплату грошової допомоги в розмірах, визначених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

А тому ОСОБА_2 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є належним відповідачем, розпорядником коштів на зазначену допомогу, якому затверджено кошторис доходів та видатків за бюджетною програмою "Щорічна грошова допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань" (КПКВ 2501150), і обслуговується в Державному казначействі м.Житомира й виплата щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни здійснюється на підставі поданих до Управління Державного казначейства України у м.Житомирі платіжних доручень ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Отже, відповідач повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та провести позивачу відповідні нарахування та виплати з врахуванням фактично виплачених сум щорічної соціальної допомоги до 5-го травня.

Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та нарахування і виплату недоплаченої допомоги до 5 травня за 2011 рік.

Враховуючи, вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової про задоволення позову, визнавши неправомірними дії ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_4 щорічної соціальної допомоги за 2011 р. у розмірах, менших, ніж визначено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та зобов'язавши ОСОБА_2 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити нарахування та провести виплату недоплаченої ОСОБА_4 щорічної грошової допомоги до 5-го травня за 2011 р. відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановлених абзацом 1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" як прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2011 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та прийняти нову постанову, якою визнати неправомірними дії ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_4 щорічної соціальної допомоги за 2011 р. у розмірах, менших, ніж визначено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та зобов'язати ОСОБА_2 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити нарахування та провести виплату недоплаченої ОСОБА_4 щорічної грошової допомоги до 5-го травня за 2011 р. відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановлених абзацом 1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" як прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_6 ОСОБА_3

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1, 10020

3- відповідачу ОСОБА_5 управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації вул.Черняхівського, 105,м.Житомир,10005

4 - відповідачу ОСОБА_2 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вул.Черняховського, 105,м.Житомир,10025