Справа № 21-5569а15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2015 року у справі за його позовом до прокурора Христинівського району Черкаської області, начальника Христинівського районного відділу УМВСУ в Черкаській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18 вересня 2015 року залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 і, оскільки той не сплатив судового збору, надав строк для усунення цього недоробку до 16 жовтня 2015 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_4 подав до Верховного Суду України заяву про її перегляд з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), що регулюють підстави і порядок сплати судового збору, а також випадки й умови звільнення від його сплати. На думку заявника, неоднаковість в правозастосуванні підтверджується рішеннями Вищого адміністративного суду України від 12 липня 2013 року і 12 травня 2014 року (справи №№ К/800/31158/13, К/800/18328/14), Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня і 17 серпня 2013 року (справи №№ 6-23868ск13, 6-33936ск12).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

За статтею 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 236 КАС сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень: 1) в адміністративних справах після їх перегляду в касаційному порядку; 2) Вищого адміністративного суду України з питань, передбачених статтею 1711 цього Кодексу.

У статті 237 КАС передбачено мотиви, з огляду на які може бути ініційований перегляд судових рішень Верховним Судом України. Зокрема, після касаційного перегляду адміністративна справа переглядається тільки з підстави неоднакового застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (пункт 1 частина перша); неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів (пункт 2 частина перша); невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (пункт 5 частина перша).

У розумінні пункту 1 частини першої статті 237 КАС ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

За частиною другою статті 8 Закону № 3674-VI суд, враховуючи майновий стан сторони, може звільнити від сплати судового збору.

Зі змісту оскарженого рішення видно, що причинами залишення касаційної скарги без руху стали недодання документа, що підтверджує сплату судового збору, та/або ненадання доказів на підтвердження права на звільнення від сплати цього платежу з підстави, передбаченої законом. У рішеннях, наданих для порівняння, суди послалися на статтю 8 Закону № 3674-VI і, врахувавши відомості про майновий стан, прийняли рішення про звільнення сторони від сплати судового збору.

З наведеного висновується, що суди не тлумачили зміст зазначеної норми закону, а застосовували її залежно від фактичних обставин кожної із справ.

Потрібно також зазначити, що обґрунтування заяви, характер вимог, вид та правова природа оскарженого і порівнюваних рішень не вказують на наявність ознак (проявів) неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального чи процесуального права у подібних правовідносинах.

З наведеного можна підсумувати, що заява не містить законних підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до прокурора Христинівського району Черкаської області, начальника Христинівського районного відділу УМВСУ в Черкаській області про визнання дій незаконними і зобов'язання вчинити певні дії для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: І.Л. Самсін

О.О. Терлецький