Справа № 825/3063/15-а
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2015 року Чернігів Справа № 825/3063/15-а

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

03.12.2013 Державна податкова інспекція у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі ДПІ у м. Чернігові) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2М.) про стягнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1922,29 грн, мотивуючи тим, що відповідач є платником податків і зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законодавством терміни.

При цьому, ДПІ у м. Чернігові було надано через канцелярію суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (Вх. № 6 від 08.01.2014), у звязку з чим відповідач просить стягнути вищезазначений податковий борг у розмірі 1472,26 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Відповідач позов визнала, проте наголосила, що не в змозі сплатити зазначений податковий борг єдиним платежем. Просила надати час для сплати залишку суми податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 1472,26 грн, у звязку з тим, що має скрутне фінансове становище. При цьому, надала банківські квитанції, на підтвердження помісячної сплати зазначеного боргу у сумі 800 грн, 400 грн, 100 грн, 150 грн, 450 грн (а. с. 23-27) та просила розстрочити суму податкового боргу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. А згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу - податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно враховуючи терміни податкове зобовязання та податкове повідомлення-рішення, визначені пп. 14.1.156 та пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, суд зазначає, що вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (п. 109.2 ст. 109 Кодексу).

Виходячи із аналізу правових норм, що регулюють обовязки платника податків, під час дослідження позовних вимог судом встановлено, що згідно розрахунку позивача, податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, з урахуванням часткової сплати суми податкового боргу позивачем, складає 1472,26 грн.

Даний податковий борг підтверджується податковою декларацією від 24.04.2013 № НОМЕР_1 у розмірі 3372,26 грн (а.с. 4-5) та розрахунком податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з продажу (обміну) обєктів нерухомого (рухомого) майна та/або від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм) та/або в результаті прийняття у спадщину чи дарунок майна за 2012 рік, згідно якого за подарований обєкт нерухомого майна, що розташований по вул. Освіти, 29/1, м. Чернігів, відповідач вказала суму податку, який необхідно сплатити до бюджету у розмірі 3372,26 грн (а.с. 6).

При цьому, підставою для визначення відповідачем суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3372,26 грн у вищеописаних податковій декларації та розрахунку податкових зобовязань став договір дарування ѕ (трьох четвертих) частин квартири від 01.02.2012 року, згідно якого ОСОБА_3 (Дарувальник) передає ОСОБА_2 (Обдарованій) безоплатно у власність ідеально ѕ (три четвертих) частини квартири за № 1 (один) у будинку за № 29 (двадцять девять), по вулиці Освіти в місті Чернігові (а.с. 9-11).

З огляду на встановлене, суд зазначає, що відповідно до пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Згідно п. 174.6 ст. 174 Податкового кодексу, кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

В силу пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу України, вартість будь-якого обєкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сімї спадкодавця першого ступеня споріднення, оподатковується за ставкою, визначеною п. 167.2 ст. 167 цього Кодексу, а саме: 5% від оціночної вартості такого майна.

Крім того, оскільки податкова декларація являє собою самостійно визначене відповідачем грошове зобовязання, що в силу п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню, то сума податкового зобовязання є узгодженою і підлягає сплаті.

При цьому, п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Кодексу визначено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобовязань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Як встановлено вище, сума податкових зобовязань по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування відповідачем сплачена не була. Так, відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України, на адресу відповідача була направлена податкова вимога від 19.08.2013 № 481-17 (отримано 20.08.2013, а.с. 7).

Однак передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу. Сума податкового боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена.

Отже, оскільки встановлено порушення відповідачем вищезазначених норм Податкового кодексу України, суд визнає, що податковий борг виник саме внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобовязання.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що не має жодних процесуальних інструментів для розстрочення суми податкового боргу під час розгляду спору по суті, у звязку з чим посилання відповідача на те, що вона не в змозі сплатити зазначений податковий борг єдиним платежем, суд не може прийняти до уваги.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що порядок відстрочення або розстрочення судового рішення передбачений Кодексом адміністративного судочинства України. Так, згідно ч. 1 ст. 263 цього Кодексу, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

З огляду на встановлене, суд зазначає, що відповідно п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, суд визнав позовні вимоги про стягнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 1472,26 грн, такими, що підтверджені належними та допустимими доказами і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 41, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідєн. номер НОМЕР_2, адреса 15532, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Боромики, вул.Першотравнева, 43) податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 4622,00 грн. (чотири тисячі шістсот двадцять дві гривні 00 коп.) та перерахувати на р/р 0530, одержувач - УК у Чернігівському районі /с. Боромики/ 18050400, банк: ГУДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, код отримувача: 38053813.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О.Скалозуб