Справа № 804/14253/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за за участю: представник позивача - ОСОБА_1
представник відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з вимогами: визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська ГУ МІНД від 08.05.2015 року №99-15.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення про сплату суми податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки визначення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою в порядку та у спосіб, встановлений нормативними актами України, не може здійснюватися іншим способом, ніж способом внесення змін в договір оренди земельної ділянки.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні адміністративного позову просив відмовити, в обґрунтування заперечень зазначив, що оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, а тому спірне податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно, у зв'язку із чим підстави для задоволення позову відсутні.
Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 24 квітня 2003 року між ОСОБА_3 (далі позивач або ОСОБА_3О.) та Дніпропетровською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1278 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лебедєва-Кумача, 80 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Термін дії договору до 22.01.2018 року.
Підставою для передачі земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 22.01.2003 року №22/6.
Відповідно до п. 3.1. Договору орендна плата за користування земельною ділянкою на термін дії договору складає 1436,65 гривень.
Згідно п. 3.2. Договору орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується у грошовій формі в розмірі трьох відсотків земельного податку, вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту щомісячно (до 15 числа наступного місяця) і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року.
Пунктом 3.4. Договору визначено, що сума орендної плати індексується у разі збільшення ставок земельного податку за умови її виплати у повному обсязі до закінчення терміну дії договору.
Проте, у відповідності до вимог п. п. 54.3.3. п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська або відповідач) прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.05.2015 року №99-15, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2015 рік в розмірі 31 745,66 грн.
Так, основним документом, що регулює земельні відносини в Україні, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (далі - Земельний кодекс).
Законом, який регулює оподаткування землі є Податковий кодекс України.
Відносини, повязані з орендою землі, регулюються також Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року №435-IV (далі - Цивільний кодекс), Законом України від 06.10.1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (далі - Закон №161), законами України та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Статтею 206 Земельного кодексу встановлено, що використання землі в Україні є платним, а обєктом оподаткування є земельна ділянка. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.
Відповідно до статті 21 Закону №161, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, договір оренди такої земельної ділянки.
Згідно із статтею 5 Закону №161, орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.
Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу, платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом.
Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок (пункт 289.1 статті 289 Податкового кодексу).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель. (Ст. 289 Податкового кодексу України).
Так, на виконання положень ст. 289 Податкового кодексу України Державне агенство земельних ресурсів України листом від 14.01.2015 року за № в-28-0.22-215/2-15 повідомило: Державну фіскальну службу України, обласні та Київську міську адміністрації, Головні управління Держземагенства в областях і м. Києві, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки станом на 1 січня 2015 року становить 1,249.
Відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.
Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесені зміни до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 288 Податкового кодексу України щодо встановлення розміру орендної плати за землю, а саме її розмір не може бути меншим 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Таким чином, оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.
Згідно з вимогами пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, Закону України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким внесені зміни до статті 288 Податкового кодексу України, на підставі договору оренди землі та даних Державного земельного кадастру відповідачем проведено нарахування позивачу грошового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 31 745,66 грн.
Розрахунок податкового зобовязання по орендній платі складається з: 1278 х (662,93 х 1,249) х 3% = 31 745,66 грн. де, 1278 - площа (кв.м.) земельної ділянки; 662,93 грн. - нормативна грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки; 1,249 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі на 2015 рік; 3% - розмір орендної плати згідно з вимогами пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України.
Також, Постановою Верховного Суду України від 02.12.2014 року визначено, що у разі, якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням Податкового кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення Податкового кодексу (пункт 5.2 статті 5 Податкового кодексу) та висловлено позицію про відсутність потреби погоджувати питання щодо визначення мінімального розміру орендної плати за землю державної та комунальної власності з органами місцевого самоврядування (міською радою). Тобто, з січня 2011 року мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності складає трикратний розмір земельного податку, а з 01.04.2014 року - 3 відсотка нормативної грошової оцінки.
Отже, з 01.04.2014 року мінімальна сума орендної плати повинна становити не менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій та рішень.
Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
ОСОБА_2 постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом пяти днів.

Суддя (підпис) ОСОБА_4