Справа № 2-а-803/2010
Суддя: Ковтунович М.І.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
Справа №2а-803/10
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 грудня 2010 року м. Кузнецовськ

15год. 30хв.

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Ковтуновича М.І., розглянувши у приміщенні Кузнецовського міського суду в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання бездіяльності протиправними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату державної та додаткової пенсії,

в с т а н о в и в :

В суд звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську (далі - УПФ) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо призначення державної пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, визнання права позивача на призначення вказаних розмірів пенсії. Просить позивач зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату державної пенсії, як інваліду І групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період 2005-2010 роки.

Ухвалою суду від 22.11.2010р. залишено без розгляду позов ОСОБА_1 в частині визнання права на призначення державної пенсії та додаткової пенсії, зобовязання здійснення перерахунку пенсії за період з 09.11.2005 року по 16.05.2010 року, а також про зобовязання відповідача провести донарахування і виплату спірної пенсії за 2005-2010 року (по 16.05.2010 року) у звязку із закінченням строку, встановленого законом для звернення до адміністративного суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 є інвалідом першої групи по захворюванню, пов'язаному із наслідками аварії на ЧАЕС і відповідно отримує державну пенсію, передбачену ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796 - ХІІ). Однак розмір призначеної та виплачуваної пенсії не відповідає розмірам, що встановлені нормою ч.4 ст.54 того ж Закону, згідно якої розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком. Позивач вважає, що на підставі положень ст. 28 ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" слід брати за базову величину мінімального розміру пенсії за віком розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Крім того, відповідач не у повному обсязі проводить виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 1 постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС. Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам І групи повинна становити 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області подало заперечення на адміністративний позов, які зводяться до того, що відповідно до ст.67 Закону № 796 ХІІ конкретні розміри всіх доплат, пенсій та компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Спірний розмір пенсії, призначений ОСОБА_1, відповідає розмірам, встановленим постановою КМ України №530 від 28.05.08р. та постановою КМ України №654 від 16.07.08р.

Відповідач у запереченнях вказує на неможливість застосувати для визначення нижчої межі пенсії, передбаченої ст.54 Закону № 796 - ХІІ, той мінімальний розмір пенсії за віком, що визначений ст. 28 ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", так як цей розмір застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Суд, вивчивши доводи сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі приходить до висновку про задоволення позову.

З копії посвідчення серії А №116794 (із вкладкою №117423) вбачається, що дійсно ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Згідно копії довідки МСЕК №083904 (арк.пенс.справи 47) ОСОБА_1 після повторного огляду з 09.11.2005р. визначено першу групу інвалідності і його захворювання пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Розпорядженням УПФ від 22.02.2000р. ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до ст.54 Закону № 796 - ХІІ (арк.пенс. справи 25).

Із заперечень УПФ на адміністративний позов вбачається, що позивачу виплачувалася додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, як передбачено п.4 постанови КМ України №530 від 28.05.08р. - в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.54 ч.1 Закону № 796 - ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Ч.4 тієї ж статті Закону визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком.

За нормою ст.50 Закону № 796 - ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007р. передбачена інша редакція частини 4 статті 54 Закону № 796 - ХІІ - частину 3 і 4 ст.54 замінено чотирма частинами іншого змісту. Тим же Законом України "Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" викладено у іншій редакції і норму ст.50 Закону № 796 - ХІІ.

Положення пункту 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.07р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008. Згідно п. 6 резолютивної частини вказаного рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Отже, з 22.05.2008 року діє вказана норма ст.54 та ст.50 Закону № 796 - ХІІ в редакції, що була чинною в період до внесення змін підпунктом 15 і підпунктом 12 п. 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.07 р. (що визнані неконституційними).

Безпідставними є доводи відповідача, що позивачу. у належному розмірі визначено розмір пенсії, у відповідності до норм постанов КМ України №530 від 28.05.08р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" та №654 від 16.07.08р. "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", оскільки вказані постанови є підзаконними нормативно-правовими актами. А відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі виникнення колізії між підзаконним нормативно-правовим актом та законом, застосуванню підлягають положення закону. Так як розмір пенсії позивачу, що визначений за нормами постанов КМ України №530 від 28.05.08р. та від 16 липня 2008р. №654 не відповідає нормі ст.54 ч.4 та ст.50 Закону № 796 - ХІІ, тому необхідно задовольнити позов про перерахунок пенсії позивачу відповідно до вимог статті 54 і статті 50 Закону № 796 - ХІІ, за період з 17.05.2010 року, як інваліду І групи інвалідності, пов'язаної із Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижчому 10 мінімальних пенсій за віком та з виплатою додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю (постраждалому категорії 1) - в розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком, оскільки в цей період позивачу була призначена пенсія по інвалідності відповідно до ст.ст.50 і 54 Закону № 796 - ХІІ.

Суд визнає неспроможними заперечення відповідача в частині неможливості застосування розміру мінімальної пенсії за віком, що визначений ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Не визначається такого розміру і нормами спеціального Закону № 796 - ХІІ. Тому, на думку суду, є підстави для застосування загальної норми ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Наведене дає суду підстави при вирішенні даного спору застосувати у розумінні ч.4 ст.54 та ст.50 Закону № 796 - ХІІ мінімальний розмір пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути фактично вирахувано нижчу межу пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою по І групі інвалідності (10 мінімальних пенсій за віком), а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю таких осіб, є встановлений законом прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із зазначеного принципу покладення обов'язку доказування, відповідач не довів правомірність його дій, щодо не нарахування та не виплати позивачу з 17.05.10р. пенсії в розмірі, встановленому ст.54 та ст.50 Закону № 796 - ХІІ

Керуючись ст.ст.11, 71, 138, 160-163, 167 КАС України, ст.49, 50, 54, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд , -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 17.05.2010р. як інваліду першої групи інвалідності, повязаної із Чорнобильською катастрофою, у розмірі, встановленому ст. 54 ч.4 та ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визнати право ОСОБА_1 з 17.05.2010р. на отримання пенсії на підставі положень ст. 54 ч.4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду І-ї групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижчому десяти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеній до категорії 1, на підставі положень ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 17.05.2010р. на підставі положень ст. 54 ч.4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду І-ї групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижчому десяти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеній до категорії 1, на підставі положень ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС допустити негайне виконання постанови суду про присудження виплати пенсій, у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: