Справа № 805/3743/15-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 р. Справа № 805/3743/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Словянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках у розмірі 21714,21 грн., мотивуючи вимоги тим, у відповідача існує заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб, орендної плати з фізичних осіб, яка виникла внаслідок несплати узгодженого податкового зобовязання. На момент звернення до суду податкове зобовязання відповідачем не сплачено, у звязку з чим просить стягнути вказану заборгованість з розрахункових рахунків відповідача.

Представники сторін до суду зявилися, через відділ діловодства надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

З урахуванням ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1, 84121, АДРЕСА_1) є фізичною особою-підприємцем.

Судом встановлено, що 18 січня 2012 року ОСОБА_1 подана заява до Словянської ОДПІ про застосування спрощеної системи оподаткування. Обрано такий вид діяльності, як «надання інших індивідуальних послуг», 2 група платників єдиного податку.

Згідно розрахунку суми позову заборгованість перед бюджетом з єдиного податку по терміну сплати 20.06.2014 року з урахуванням часткової сплати у розмірі 10,07 грн., складає 1695,13 грн.

Відповідно до пункту 2 статті 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Вимогами цієї статті також встановлено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на шість груп платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Пунктом 1 ст.292 Податкового кодексу України встановлено, що доходом платника єдиного податку є, зокрема для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно з вимогами статті 293 цього Кодексу, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Статтею 295 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Судом встановлено, що несплачена ставка єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складає 1695,14 грн. Податкова заборгованість станом на час розгляду справи відповідачем не сплачена, що підтверджується зворотнім боком облікової картки.

Відповідно до ст. 67 Конституції України зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошовим зобов'язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст. 14.1.175 Податкового кодексу України, податковий борг-сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Статтею 14.1.156 Кодексу передбачено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

На виконання цих вимог, позивачем надіслана податкова вимога № 4025-25 від 17.01.2015 року. Однак, заходи, прийняті контролюючим органом щодо стягнення податкового боргу, не призвели до їх погашення, строки їх добровільної сплати вийшли.

Згідно пп.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, зокрема, контролюють своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів установлених цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.34 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

З урахуванням викладених обставин, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення податкового боргу з єдиного податку у розмірі 1695,13 грн.

Щодо стягнення орендної плати за землю з фізичних осіб суд зазначає наступне.

19 лютого 2014 року ОСОБА_1 до Словянської ОДПІ подана податкова декларація з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, відповідно до якої відповідач щомісячно зобовязаний сплачувати нараховану орендну плату за землі державної або комунальної власності, а саме з січня по квітень 2014 року по 1996,16 грн., з травня по грудень 2014 року по 1996,15 грн.

З розрахунку вбачається, що заборгованість утворилась в результаті несплати орендної плати з фізичних осіб за січень грудень 2014 року.

З Додатку № 1 до податкової декларації плати за землю, земельні ділянки належать підприємству на праві користування згідно договору оренди, що укладені з Артемівською міською радою, місце знаходження земельних ділянок м. Словянськ.

Відповідно до п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Як передбачено п. 287.3 ст. 287 цього Кодексу, податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельних ділянок за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Однак, статтею 6 Закону України від 02.09.2014 року №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (у подальшому - Закон №1669) передбачено звільнення суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції.

Стаття 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

В свою чергу, на виконання абзацу 3 п. 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р», дію розпорядження № 1053-р від 30 жовтня 2014 року зупинено.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/18330/14 від 9 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року відповідно визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р».

Тобто, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція є діючим з моменти набрання чинності.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, до зазначених населених пунктів належить м. Словянськ.

Таким чином, стягненню підлягає орендна плата за землю з фізичних осіб у розмірі 4049,88 грн. (5988,48 грн. - 1938,60 грн.), з урахуванням часткової плати у розмірі 1938,60 грн., за період січень березень 2014 року включно.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями Податкового кодексу України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Словянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити частково.

Стягнути з розрахункових рахунків ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1, 84121, АДРЕСА_1) у банках, що його обслуговують, заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 1695 (одна тисяча шістсот девяносто пять) грн. 13 коп. на р/р №0075, код платежу 18050400, одержувач УДКС у м. Словянську Донецької області , банк отримувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016; заборгованість з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 4049 (чотири тисячі сорок девять) грн. 88 коп. на р/р 0075, код платежу 18010900, одержувач УДКС у м. Словянську Донецької області, , банк отримувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кошкош О.О.