Справа № 2-а-1277/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко В.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"30" травня 2012 р. Справа № 2-а-1277/11р

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Млинівського районного суду Рівненської області від "28" листопада 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Млинівської райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року позивач звернувся із зазначеним позовом до управління праці та соціального захисту населення виконкому Млинівської райдержадміністрації і просив поновити строк на звернення до суду , зобов"язати відповідача провести перерахунок та виплатити йому щорічну разову допомогу, як інвалід війни 2-ї групи, за 2009,2010,2011 роки, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та проводити нарахування надалі.

Постановою Млинівського районного суду від 28 листопада 2011 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з"явились , про час та місце повідомлені належним чином, а тому відповідно до ст.ст.196,196 КАС України розгляд справи проводиться без їх участі і в письмовому провадженні.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом війни 2-ї групи, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.8).

Згідно ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни 2-ї групи виплачується разова грошова допомога у розмірі вісьми мінімальних пенсій за віком.

Як свідчить лист відповідача, позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня у 2011 році 900 грн., що на його думку менше розміру, визначеного Законом (а.с.11).

Проте, відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції згідно із Законом від 25.12.1998р. №367-XIV щорічно до 5 травня інвалідам війни 2-ї групи виплачується разова грошова допомога у розмірі вісьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно змін, внесених Законом України від 28.12.2007р. №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину сьому статті 13 викладено в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України."

Однак, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008, вказані зміни визнано неконституційними, а отже ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має застосовуватись у чинній редакції.

Також, згідно з ч.3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р. №966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення, а саме в даному випадку відповідач.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2004 р. №177 "Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Вказана постанова містить положення й щодо того, що Міністерство оборони, інші силові структури мають забезпечувати подання місцевим органам праці та соціального захисту населення щороку до 1 березня списків ветеранів війни, яким зазначена у пункті 1 цієї постанови виплата передбачається законом про Державний бюджет на відповідний рік.

Отже, відповідач повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та провести позивачу відповідні нарахування та виплати з врахуванням фактично виплачених сум щорічної соціальної допомоги до 5-го травня.

Суд першої інстанції в даному випадку не дав належної оцінки вищенаведеним нормам діючого на час виникнення правовідносин законодавства , а тому постанова суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо зобов"язання відповідача здійснити перерахунок і виплату допомоги до 5 травня 2011 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог в цій частині.

В той же час позовні вимоги щодо зобов"язання відповідача здійснювати нарахування та виплату щорічної допомоги на майбутнє не підлягають задоволенню, так як захист прав, свобод і інтересів особи передбачає наявність встановленого судом факту їх порушень, тобто необхідною умовою для прийняття рішення по суті є наявність порушення прав, свобод та інтересів. Захист порушених прав , свобод та інтересів на майбутнє, які не відбулися в часі чинним законодавством не передбачено.

Керуючись ст.ст. 195,197, 202,205,207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Млинівського районного суду від 28 листопада 2011 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов"язання відповідача здійснити перерахунок і виплату допомоги до 5 травня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову.

Зобов'язати ОСОБА_4 праці і соціального захисту населення Млинівської райдержадміністрації здійснити перерахунок та провести виплату ОСОБА_3 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням проведених виплат.

Постанову в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов"язання вчинити перерахунок та проводити виплату ОСОБА_3 щорічної грошової допомоги до 5 травня на майбутнє залишити в силі.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_6 с.Малин,Млинівський район, Рівненська область,35114

3- відповідачу ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Млинівської райдержадміністрації вул.Народна,10,смт.Млинів,Млинівський район, Рівненська область,35110