Справа № 2а/1770/4537/2011
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2012-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Жизневська А.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" травня 2012 р. Справа № 2а/1770/4537/2011

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" січня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання нечинними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 січня 2012 року позов задоволено. Визнано нечинним та скасовано наказ начальника ОСОБА_3 Міністерства Внутрішніх справ України в Рівненській області №1014 від 20.09.2011 року про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності. Визнано нечинним та скасовано наказ начальника ОСОБА_3 Міністерства Внутрішніх справ України в Рівненській області №184 о/с по особовому складу від 22.09.2011 року про звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил. Поновлено ОСОБА_4 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Здолбунівського районного відділу ОСОБА_3 Міністерства Внутрішніх справ України в Рівненській області. Зобов'язано ОСОБА_3 Міністерства Внутрішніх справ України в Рівненській області виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу. Постанову, в частині поновлення на посаді та присудження виплати грошового забезпечення - у межах суми стягнення за один місяць, допущено до негайного виконання.

Апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову, прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіриви доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 15.08.2005 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України (а.сп.6). Наказом начальника УМВС України в Рівненській області №1014 від 20.09.2011 року за порушення службової дисципліни, вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а саме: за вступ у неділові стосунки з цивільними особами, незаконне утримування у приміщенні райвідділу громадянина з метою незаконного отримання від нього коштів, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ України за ст. 64, п. "Є"' (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. 22.09.2011 року за підписом начальника УМВС України в Рівненській області було видано наказ № 184 о/с по особовому складу про звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (з поставленням на військовий облік) за п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни.

Прийняттю вказаних рішень передувало службове розслідування, проведене УМВС України в Рівненській області. Вказаним розслідуванням встановлено, що 17.08.2011 року близько 16 години дільничні інспектори Дмитрук І.В., Величко В.Д. та Головатий В.Ю. на автомобілі останнього ВАЗ 21093 прибули до помешкання ОСОБА_5 для проведення перевірки за телефонним повідомленням голови сільської ради. Останній знаходився в приміщенні літньої кухні і перебував у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 увійшли в приміщення і, коли ОСОБА_5 відмовився проїхати у Здолбунівський РВ УМВС для зясування обставин, застосували до нього заходи фізичного впливу, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя та застосували наручники. Мати ОСОБА_5 ОСОБА_8 просила не бити сина і не забирати, а коли його помістили в автомобіль взяла цеглину і розбила вітрове скло автомобіля ОСОБА_7 В Здолбунівський РВ УМВС було доставлено обох, складено протоколи за ст.185 КУпАП та поміщено в кімнати для затриманих. Підчас знаходження там ОСОБА_7 предявив ОСОБА_8 вимогу про відшкодування йому шкоди у розмірі 5 тис.грн. Наступного дня 18.08.2011 р. три інспектора Дмитрук І.В., Величко В.Д. та Головатий В.Ю. та водій-заготівельник його вантажним автомобілем «Газель» приїхали до помешкання ОСОБА_8 і остання на вимогу ОСОБА_7 віддала заготівельнику свого коня, а той віддав ОСОБА_7 2 тис.грн. Разом з конем у кузові всі повернулися у м.Здолбунів. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_8 доставляли у Здолбунівський районний суд, але їх адміністративні справи залишилися не розглянутими. ОСОБА_9 було знову доставлено у Здолбунівський РВ УМВС, де він утримувався в службових приміщеннях і коридорі, а ОСОБА_7 погрожував, що не відпустить доки мати не принесе йому 3 тис. грн. 19.08.2011 року близько 14.30 год. ОСОБА_5 виявили в коридорі райвідділу працівники прокуратури Здолбунівського району. Пізніше, 29.08.2011 року було порушено кримінальну справу за фактом перевищення службовими особами Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області своїх повноважень при притягненні до адміністративної відповідальності та адміністративному затриманні ОСОБА_9, підроблення документів за ч.2 ст. 365 КК України та ч. 2 ст.366 КК України.

Порядок проходження служби особовим складом органів Міністерства внутрішніх справ України регулюється виключно спеціальним законодавством про ці органи. Зокрема, Законом України «Про міліцію», Положенням про порядок проходження служби, Дисциплінарним статутом. Згаданими актами урегульовані питання, пов'язані з прийняттям громадян на службу, її проходженням та звільнення із неї.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.2.2006 року № 3460-ІV визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей. Дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статут). Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтями 12, 13 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ. Міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ст.14 Дисциплінарного статуту).

Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ встановлено, що Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки. Пунктом 64 «є» встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що факти, які стали підставою для звільнення позивача, не відповідають відомостям, які містяться у документах, у чинному законодавстві не розкривається поняття «причетності до злочину», відповідач фактично використав трактування Закону на власний розсуд, тим самим перебравши на себе повноваження, які на нього не покладені чинним законодавством України, кримінальна справа №61/37-11, яка знаходиться на розгляді в Здолбунівському районному судді Рівненської області, і на даний момент знаходиться лише на стадії судового слідства.

Проте, такі висновки судом зроблено помилково, без належної оцінки представлених суду доказів, без врахування дійсних обставин справи, без оцінки їх моральної та етичної сторони.

Так, представленими доказами повністю доведено, що ОСОБА_4 разом з двома іншими дільничними інспекторами в порушення приписів п.15 ст.11 ЗУ «Про міліцію» незаконно проник у житло, де мешкають ОСОБА_8 та ОСОБА_5 Останній своїми діями жодним чином не створював безпосередньої загрози життю або здоровю трьох працівників міліції і підстави для застосування заходів фізичного впливу та наручників були відсутні. Будь-які докази протиправної поведінки ОСОБА_5, які працівниками міліції мали б бути зібрані та представлені суду, відсутні, а тому і не було необхідності вживати вищевказані заходи.Відтак, опір ОСОБА_5 та ОСОБА_8 був правомірним.

Посилання ОСОБА_4 на його не обізнаність щодо продажу 18.08.2011 р. коня сімї Павлюк працівниками міліції заготівельнику спростовуються тим фактом, що він разом з іншими інспекторами із сторонньою цивільною особою, в робочий час на грузовому автомобілі їздив до помешкання Павлюк. Доказів, що такий виїзд стосувався безпосереднього виконання ним своїх службових обовязків суду не надано.

Отже, визначені Дисциплінарним статутом приписи, такі, як захист і охорона від протиправних посягань на життя, здоров'я, права та свободи громадян, власності, припинення протиправні дій осіб, які їх учиняють, залишено ОСОБА_4 поза увагою. Не виконано ним, також, приписи ст.7 Дисциплінарного статуту, де визначено, що у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем, у відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України, повністю доведено правомірність прийнятого ним рішення про звільнення ОСОБА_4, надано всі належні докази на підтвердження дотримання процедури звільнення позивача у відповідності до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29.07.1991 року № 114 .

Факт порушення прав позивача не знайшов свого підтвердження при розгляді справи, тому судом безпідставно задоволено позов та постановлено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст.ст.195, 197, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області задовольнити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 12 січня 2012 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову ОСОБА_4 у задоволені позову про визнання нечинними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: ОСОБА_10 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано: рек з пов

1- в справу

2 - позивачу Дмитрук Ігор Володимирович вул. 2-го Лютого,6 а, кв.40,м.Здолбунів,Рівненська область

3- відповідачу ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області вул.Хвильового , 2,Рівне,33000