Справа № 2-а-1439/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Волощук В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" червня 2012 р. Справа № 2-а-1439/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "14" жовтня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області про визнання дії відповідача щодо виплати мені щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі меншому, ніж це передбачено Законом України "Про загальнообов"язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" неправомірними та зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області зробити мені перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі передбаченому Законом України "Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" за період з 10.12.2010 року по 10.06.2011 року.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано дії управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо не донарахування та не виплати ОСОБА_4 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не у відповідності із ст.43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням за період з 10 грудня 2010 року по 10 червня 2011 року протиправними.

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", встановивши її на рівні розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, визначеного законодавством щомісячно, за період з 10 грудня 2010 року по 10 червня 2011 року, з урахуванням проведених виплат.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Позивачу призначено допомогу по догляду за дитиною і згідно довідки відповідача, вона виплачувалася з грудня 2010 року по травень 2011 року в розмірі значно меншому ніж передбачено Законами, що регулюють дані питання.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків, що позивач має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, пов'язаними з народженням та похованням" з врахуванням приписів ст.43 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада 1992 року відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Ст.3 вищевказаного Закону України передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним законом, що регулює правовідносини, повязані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 цього Закону, при цьому зазначений нормативний акт не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги на застрахованих чи не застрахованих осіб.

Статтею 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що за вказаною статтею функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, Кабінету Міністрів України не делеговані.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності з 01.01.2008 року, знову були внесені зміни до ч.1 ст.43 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Внесені зміни не розглядалися Конституційним Судом України стосовно їх неконституційності.

Законами України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", "Про Державний бюджет України на 2010 рік", "Про Державний бюджет України на 2011 рік" змін до Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", зокрема, щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не вносилося, рішень про зупинення дії цього Закону на 2009-2011 роки не приймалося.

Тому, вирішуючи спір, суд першої інстанції повинен був застосувати положення ст.43 Закону України " Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та положення п.10 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на вищенаведене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області задовольнити.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_6 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Набережна 3, с.Сущани, Олевський район, Житомирська область, 11016

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області вул. Привокзальна, 5,м. Олевськ,Житомирська область,11002