Справа № 808/3927/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року о 17 год. 00 хв.Справа № 808/3927/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

третя особа Публічне акціонерне товариство Райффайзенбанк Аваль

про визнання протиправним та скасування податкових повідомленнь-рішеннь

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), Публічне акціонерне товариство Райффайзенбанк Аваль (далі третя особа), в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог (вх.23.09.2015 №42459) просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення № від 27.03.2015 у розмірі 33139,15 грн.,

- визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення № від 22.05.2015 у розмірі 4131,80 грн.,

- визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення № від 13.07.2015 про застосування штрафної санкції за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік у розмірі 170,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказані податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані оскільки висновки акту перевірки про отримання позивачем доходу у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитним договором у сумі 176742,11 грн. та несплати суми податку з такого доходу є безпідставними. Вважає, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог абз. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.2, п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України та заниження суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 29816,76 грн. незаконними та такими, що не підтверджені документально. Додав, що банк не повідомляв позивача про анулювання (прощення) боргу, до того ж розмір суми анульованої заборгованості викликає сумніви, оскільки за даними довідки банку про операції за кредитом такої заборгованості у позивача не існувало. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. По суті порушення пояснив, що згідно даних отриманих від ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» під час проведеної перевірки встановлено, що банком за його самостійним рішенням анульовано позивачу суму боргу у розмірі 176742,11 грн. Позивачу було надано повідомлення про анулювання (прощення) боргу, у зв'язку з чим відповідно до вимог пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України у позивача виник обов'язок самостійно сплатити податок з цього доходу та відобразити суму цього доходу у річній податковій декларації. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства Райффайзенбанк Аваль у судове засідання не зявився. 11 серпня 2015 року подав до суду заяву просить розглянути справу без участі представника банку та винести рішення на розсуд суду. Заперечень або письмових пояснень, а також додаткових документів суду не надав.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено невиїзну позапланову документальну перевірку ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) з питань нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб від отримання доходу у вигляді додаткового блага та неподання податкової декларації за 2013 рік, за результатами якої складено Акт №133/172/НОМЕР_1 від 12.03.2015.

В ході перевірки контролюючим органом виявлено порушення позивачем абз. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.2, п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб у сумі 29816,76 грн.

Не погодившись з висновками зазначеного Акту, позивач 16.03.2015 подав заперечення на Акт перевірки №133/172/НОМЕР_1 від 12.03.2015. Відповіді на заперечення позивач не отримав.

27.03.2015 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 33139,15грн., у тому числі 26511,32 грн. за основним платежем та 6627,83 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення № від 27.03.2015.

Рішенням Головного управління ДФС у Запорізькій області від 19.05.2015 №358/14/08-01-10-04-13 про результати розгляду первинної скарги податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2015 залишено без змін та збільшено на 3305,44 грн. суму податку на доходи з фізичних осіб та на 826,36 грн. штрафні (фінансові) санкції. Збільшення суми мотивоване тим, що в ході розгляду скарги ОСОБА_3 встановлено, що сума грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб, визначена в податковому повідомленні-рішенні (26511,32 грн.) на 3305,44 грн. менша ніж встановлена перевіркою (29816,76 грн.) Цим же рішенням зобовязано ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя на суму такого збільшення направити платнику податків окреме податкове повідомлення-рішення.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 03.07.2015 №6427/Л/99-99-10-01-03-14 повторну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення та застосовано до ОСОБА_3 штрафну санкцію за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік у розмірі 170,00 грн. Цим же рішенням зобовязано ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя забезпечити прийняття податкового повідомлення-рішення на суму грошового зобовязання за штрафною санкцією у розмірі 170,00 грн.

13.07.2015 ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано податкове повідомлення-рішення № від 13.07.2015, яким збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями на суму 170,00 грн.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.

Як було встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами, 08.04.2008 між ВАТ «Райффайзенбанк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/17-15/2014-35, на підставі якого позивачу було надано кредит в сумі 15150,00 грн. із сплатою 28,0% річних, строком на 36 місяців до 08.04.2011.

В подальшому, як було зясовано, позивачем не виконувались умови кредитного договору у звязку з чим утворилась заборгованість.

Як зазначив представник відповідача, податковим органом отримано відомості з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми нарахованих (отриманих) на користь платників податку доходів за 2013 рік. Згідно цих відомостей Фізична особа ОСОБА_3 отримав дохід в сумі 176742,11 від ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» за ознакою доходів 126 дохід, отриманий платником податку як додаткове благо.

На письмовий запит ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя від 31.07.2014 №3626/10/08-31-17-01 стосовно вказаних вище відомостей, отримано лист ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» від 09.10.2014 №04-2-0/2296, яким повідомлено, що ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) було нараховано у 4 кварталі 2013 року дохід у сумі 176742,11 грн. у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом.

Підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) встановлено, що доходи це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами;

Відповідно до пп.14.1.47 п.14.1 ст. 14 ПК України, додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України).

Об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. (пп. 163.1.1 п.163.1 ст. 163 ПК України).

Підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 ст.164 ПК України, встановлено, що дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації;

Положеннями п. 167.1 ст. 167 ПК України передбачено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Згідно пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

В свою чергу п.120.1 ст. 120 ПК України, передбачено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Так, представник відповідача заперечуючи проти позову, звертає увагу на те, що зазначене прощення здійснювалося ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» з повідомленням 12.11.2013 боржника про таке анулювання боргу. Цим же повідомленням розяснено ОСОБА_3, що відповідно до вимог Податкового кодексу України, вказана сума анульованого боргового зобовязання буде включена ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» до податкового розрахунку доходу, нарахованого на користь позивача як позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому боргове зобовязання було анульовано.

Також у своїх запереченнях відповідач зазначає, що анулювання (прощення) боргу здійснювалось з укладанням Договору про припинення зобовязань за договором.

Проте, суд критично відноситься до заперечень відповідача, оскільки Договір про припинення зобовязань за договором, на який останній посилається, до матеріалів справи не був наданий, а із пояснень представника позивача зясовано, що такого договору не існує. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Щодо вручення банком ОСОБА_3Я повідомлення про анулювання боргу, слід зазначити наступне.

В матеріалах справи міститься копія повідомлення ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» від 12.11.2013 (а.с. 47), з якого вбачається лише те, що банк повідомляє ОСОБА_3 про анулювання (прощення) заборгованості за пенею у розмірі 176742,11 грн., проте з цього повідомлення не можливо встановити ані період, в якому боргове зобовязання було анульовано, ані номеру кредитного договору.

До того ж, аналіз вказаних вище правових норм свідчить про те, що обов'язковою умовою включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку доходу, отриманого платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), є зокрема, суми боргу платника податку, анулювання кредитором саме до закінчення строку позовної давності (пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України).

Між тим, акт перевірки №133/172/НОМЕР_1 від 12.03.2015 не містить даних які б свідчили про те, що суми боргу платника податку анульовані кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. В акті також відсутня інформація про розмір складових боргу - заборгованості зі сплати кредиту, відсотків, пені або штрафу.

Крім цього, щодо розміру суми нібито отриманого доходу зазначеному в Акті у сумі 176742,11 грн.

Позивач зазначив, що не мав заборгованості у такому розмірі на підтвердження чого надав копію Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12.06.2009 по справі №2-1206/2009 яке свідчить, що за позовом ВАТ «Райффайзенбанк Аваль» стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (поручителя) солідарно заборгованість за кредитним договором від 08.04.2008 №014/17-15/2014-35 в розмірі 14150,00 грн.; нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом в розмірі 3961,05 грн.; пеню за порушення умов договору 10080,47 грн., витрати по олаті держмита 281,92 грн. та інформаційно технічного забезпечення в сумі 30,00 грн, а всього 28503,44 грн.

Також, за заявою позивача до банку, ним отримано довідку ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» №вих.Р4-869/40-67 від 03.08.2015 (а.с.76) про операції за кредитним договором №014/17-15/2014-35 від 08.04.2008 за період з 08.04.2008 по 31.07.2015 зміст якої свідчить, що 12.11.2013 позивачем здійснено остаточну сплату боргу за кредитним договором, у звязку з чим на вказану дату залишок заборгованості складав: за кредитом 0 грн., відсотки 0 грн., пеня -18567,15 грн. Існування заборгованості у сумі 176742,11 грн. так само як і її списання вказана довідка спростовує.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з положеннями ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач зазначеного обов'язку не виконав, оскільки не довів анулювання (прощення) боргу банком та не надав доказів анулювання суми боргу до закінчення строку позовної давності.

Отже, ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя не підтверджено, що ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» анулювано (прощено) заборгованость ОСОБА_3 за кредитом у сумі 176742,11 грн., а також не було встановлено та відображено в акті перевірки №133/172/НОМЕР_1 від 12.03.2015, що таке анулювання боргу у сумі 176472,11 грн. відбулось до закінчення строку позовної давності і ця сума боргу, відповідно до вимог пункту "д" пп. 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є додатковим благом позивача.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідачем не доведено необхідність подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік ОСОБА_3 та відповідно необхідність сплати грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 29816,76 грн. Відтак, суд вважає неправомірним винесення податкових повідомлень рішень від 27.03.2015 №, від 22.05.2015 № та від 13.07.2015 №.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати винесені Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області податкові повідомлення рішення від 27.03.2015 №, від 22.05.2015 № та від 13.07.2015 №.

Судові витрати в сумі 182,70 грн. присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Шара