Справа № 809/2682/15
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р. Справа № 809/2682/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя: Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Укрбудпроект-1" до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02.03.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "НВФ Укрбудпроект-1" (далі по тексту позивач, Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02.03.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення положень Податкового кодексу України, необґрунтовано та безпідставно, за наслідками проведеної перевірки, на підставі помилкового висновку про не отримання позивачем послуг від ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" у січні 2014 року на суму 332 983, 25 гривень, тобто про неможливість формування позивачем відємного значення податку на додану вартість в відповідних періодах 2014 року за рахунок облікованих актів виконаних робіт та виписаних податкових накладних від ТзОВ "Будівельна компанія "Геос", оскаржуваними податковими повідомленням-рішенням збільшив суму грошового зобовязання з сплати податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 66 597 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 16 649, 25 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів вказаних в позовній заяві, суду пояснив, що господарські операції між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Геос" у перевіряємий період фактично мали місце, що підтверджено первинними документами. Тому вважає, що позивач на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних документів сформував податковий кредит та грошові зобовязання з податку на додану вартість, а первинним документами підтверджено реальне виконання позивачем та його контрагентом ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" своїх зобовязань.

Представник відповідача позову не визнав, надав письмові заперечення проти заявлених позовних вимог, мотивовані тим, що проведеною позаплановою виїзною документальною перевіркою позивача щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" за січень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку не встановлено реальності здійснення господарських операцій на суму 332 983, 25 гривень по взаємовідносинам з ТзОВ "Будівельна компанія "Геос", в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість за січень 2014 року на суму 66 596, 65 гривень.

Такі висновки обґрунтовані тим, що одним із контрагентів покупців ТзОВ "Інтро Груп" у січні 2014 року було ТзОВ "Будівельна компанія "Геос", загальна сума здійснених операцій становить 399 579, 90 гривень, в тому числі податок на додану вартість в розмірі 66 596, 65 гривень, яку включено до складу податкового кредиту підприємства і відображена у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року.

Відповідачем отримано від державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва акт перевірки за №1018/26-55-22-07/38488873 від 03.04.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ "Інтро Груп" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.01.2014 року до 28.02.2014 року». За результатами звірки ТзОВ "Інтро Груп" не підтверджено задекларовані податкові зобовязання з податку на додану вартість за період з 01.01.02014 року до 28.02.2014 року, а також не підтверджено задекларований податковий кредит з податку на додану вартість за період з 01.01.02014 року до 28.02.2014 року.

Також, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТзОВ "Інтро Груп" за січень, лютий 2014 року, якою встановлено, що отримані від ТзОВ "Інтро Груп" будівельно-монтажні роботи будівництво житлових будинків готельно-житлового комплексу з приміщеннями соціально-побутового призначення на пр. А.Глушкова, 92-Б у Голосіївському районі міста Києва, ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" продано (реалізовано) для замовника ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" та було оформлено довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. №КБ-3) та акти приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2в), податковою накладною за №246 від 28.02.2014 року та договором підряду та договором підряду за №17/02 від 17.02.2012 року.

Крім цього, відповідно до Системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість інформаційної системи «Податковий блок» в розрізі з контрагентів по ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" з контрагентом ТзОВ "Інтро Груп" наявні розбіжності в сумі 66 596, 65 гривень за січень 2014 року, внаслідок внесення в систему акту від 03.04.2014 року за №1018/26-55-22-07/38488873 ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у місті Києві.

Відповідно до наданої довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.№КБ-3) за січень 2014 року загальна сума робіт/витрат виконаних ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" для ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" складає 1 670 877, 20 гривень, у тому числі податок на додану вартість розмірі 278 479, 53 гривень. Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.№КБ-3) завірено підписами зі сторони ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" та зі сторони ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1", а також скріплено печатками обох сторін. У вказаній довідці відсутня дата, неможливо ідентифікувати осіб котрі підписали вищевказану довідку про вартість виконання будівельних робіт та витрат.

ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" надано також акти приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2в), які завірено підписами зі сторони ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" та зі сторони ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1", скріплено печатками обох сторін. У довідках (форми КБ-2в) не можливо ідентифікувати осіб, котрі підписали вищевказані акти приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року, відсутні прізвища, імя, по-батькові посадових чи уповноважених на те осіб.

На виконання умов договору підряду за №17/02 від 17.02.2012 року на будівництво житлових будинків готельно-житлового комплексу з приміщеннями соціально-побутового призначення на пр. А.Глушкова, 92-Б у Голосіївському районі міста Києва ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" для ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" виписано податкову накладну від 31.01.2014 року №158 на суму будівельно-монтажних робіт в розмірі 1 392 397, 67 гривень та 278 479, 53 гривень податку на додану вартість. Сума податку на додану вартість, згідно вказаної накладної включена позивачем до податкового кредиту відповідного звітного періоду. У Системі автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість інформаційної системи «Податковий блок» наявні розбіжності між контрагентами ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" та ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" за січень 2014 року на суму податку на додану вартість в розмірі 66 596, 65 гривень, внаслідок внесення відповідачем акту від 09.07.2014 року за №984/09-07-22-01-12/33156172.

Крім того, під час проведення перевірки відповідачем направлено позивачу листа з проханням надати інформацію та її документальне підтвердження (засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися позивачем з ТзОВ "Будівельна компанія "Геос"), а також первинні та інші документи щодо замовника робіт (послуг) отриманих від ТзОВ "Будівельна компанія "Геос", а саме: договори, акти приймання виконаних будівельних робіт (ф.№КБ-2в), підсумкові відомості ресурсів (витрати по факту), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. №КБ-3), податкові накладні, платіжні доручення, акт звірки взаєморозрахунків між ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" із замовником послуг для зясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах, тощо) результатів операцій по господарських відносинах із субєктами господарювання.

Позивачем, на виконання робіт згідно з договору підряду за №17/02 від 17.02.2012 року, до перевірки не надано: акт передачі місця виконання робіт (фронт робіт); жодних документів щодо затвердженої проектної документації та проектно-кошторисної документації по обєктах будівництва; жодних документів, що підтверджують якість, безпеку, матеріалів, які були використані при проведенні будівельних робіт, а саме: паспорта якості, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, сертифікати, видані Міністерством охорони здоровя України, довідки Держспоживстандарту України, сертифікати відповідності, накладних чи інших первинних документів щодо отриманих та оплачених послуг отримання електроенергії, водопостачання та водовідведення, що не дає можливості встановити реальність здійснення таких операцій, визначити обсяг фактично виконаних робі, понесених витрат та правомірність їх включення до складу податкового кредиту.

ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" отримано від ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" паперові носії за формою первинних документів, в яких наведені відомості, що не відповідають фактичним (реальним) обставинам справи, оскільки вони не складені на підставі недійсності господарських операцій та відповідно не можуть бути підставою для відображення в бухгалтерському та податковому обліку.

Вказані вище обставини були підставою для прийняття відповідачем висновків про відсутність реальності здійснення господарських операцій на суму 332 983, 25 гривень по взаємовідносинах позивача з ТзОВ "Будівельна компанія "Геос", в результаті чого завищено податковий кредит за податку на додану вартість за січень 2014 року на суму 66 596, 65 гривень.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд встановив наступне.

Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією 13.06.2005 року здійснено державну реєстрацію юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Укрбудпроект-1" про, що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації юридичної особи, видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №248634.

Товариство взяте Коломийською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на податковий облік 04.04.2013 року.

Позивач здійснює господарську діяльність на підставі статуту в новій редакції від 15.02.2012 року, зареєстрований платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва за №200122119 від 19.04.2013 року.

В період з 06.02.2015 року до 12.02.2015 року відповідачем проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" за січень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем 18.02.2015 року складено акт за №362/09-07-22-00-12/33550340 (а. с. 10 30).

Висновками проведеної перевірки відповідач встановив порушення позивачем пунктів 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підпункту 2.5 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», пунктів 3, 69, 71, 72, 74 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві», статтей 15, 18 Закону України «Про охорону праці» та ДБН А.3.3-2-2009 «Система стандартів безпеки праці». Промислова безпека у будівництві. Основні положення», в результаті чого завищено податковий кредит по податку на додану вартість за січень 2014 року на суму 66 596, 65 гривень, що призвело до заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість у січні 2014 року на суму 66 596, 65 гривень.

За наслідками розгляду вказаного акту перевірки, відповідач 02.03.2015 року оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням за №, згідно підпункту 2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 123.1 статті 123 вказаного Кодексу, за порушення пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України збільшив позивачу суму грошового зобовязання з сплати податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 66 597 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 16 649, 25 гривень (а.с.31).

Висновки відповідача про допущення позивачем вказаних порушень ґрунтуються на тому, що позивачем не отримано послуг від ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" у січні 2014 року на суму 332 983, 25 гривень, тому позивач не може формувати відємне значення податку на додану вартість січень 2014 року за рахунок облікованих актів виконаних робіт та виписаних податкових накладних від ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" за вказаний період.

Для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Частино 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, відповідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення коштів сплачених на придбання продукції до складу витрат та віднесення сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту з податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, сплачені у ціні товарів (робіт, послуг) суми податку на додану вартість для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Досліджуючи фактичність проведених господарських операцій та їх звязок з господарською діяльністю позивача, формування витрат для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість судом встановлено наступне.

17.02.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "НВФ Укрбудпроект-1" (Генпідрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Геос" (Головний підрядник) укладено договір за №17/02, згідно якого ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" зобовязане відповідно до проектно-кошторисної документації у визначені цим договором строки здійснити будівництво обєкта: житлового будинку №1 готельно-житлового комплексу з приміщеннями соціально-побутового призначення на проспекті Академіка Глушкова, 92-Б, у Голосіївському районі міста Києва, 23 поверхи, 342 квартири, 2-х секційний, загальною площею 44 615, 05 кв.м.; житлового будинку №2 готельно-житлового комплексу з приміщеннями соціально-побутового призначення на проспекті Академіка Глушкова, 92-Б, у Голосіївському районі міста Києва, 23 поверха, 342 квартири, 2-х секційний, загальною площею, 44 903,71 кв.м. (а.с. 39 42).

ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" (продавець) виписано ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" (покупцю) податкову накладну за №158 від 31.01.2014 року на загальну суму 1 670 877, 20 гривень, в тому числі 278 479, 53 гривень податку на додану вартість (а.с. 43).

ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" та ТзОВ "Будівельна компанія "Геос", відповідно до укладеного договору від 17.02.2012 року за №17/02, сформовано та підписано довідку форми №КБ-3 про вартість виконання робіт/витрат за січень 2014 року (а.с. 44).

Позивачем та ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" складено та підписано акти за №1, №2, №3 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року (а.с. 45 74).

31.01.2014 року товариством з обмеженою відповідальністю "НВФ Укрбудпроект-1" (Генпідрядником), товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Геос" (підрядником) та товариством з обмеженою відповідальністю "Міськбудметал" складено та підписано акт за №5 приймання та виконання підрядних робіт за січень 2014 року (типова форма №КБ-2в) на загальну суму виконаних робіт 153 216, 25 гривень, в тому числі податок на додану вартість в розмірі 25 536, 04 гривень (а.с. 75) та акт за №6 приймання та виконання підрядних робіт за січень 2014 року (типова форма №КБ-2в) на загальну суму виконаних робіт 153 216, 25 гривень, в тому числі податок на додану вартість в розмірі 25 536, 04 гривень (а.с. 77)

Постачальником ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" виписано одержувачу ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" видаткові накладні на матеріали без права власності за №РН-0000001 від 01.01.2014 року, №РН-0000006 від 02.01.2014 року, №РН-0000005 від 02.01.2014 року, №РН-0000004 від 02.01.2014 року, №РН-0000003 від 02.01.2014 року, №РН-0000007 від 20.01.2014 року, №РН-0000008 від 22.01.2014 року, №РН-0000013 від 24.01.2014 року, №РН-0000003 від 24.01.2014 року, №РН-0000012 від 24.01.2014 року, №РН-0000010 від 24.01.2014 року, №РН-0000011 від 24.01.2014 року на загальну суму 2 228 418, 92 гривень, в тому числі податку на додану вартість 371 403, 15 гривень (а.с. 179 190).

Платником ТзОВ "НВФ Укрбудпроект-1" перераховано отримувачу ТзОВ "Будівельна компанія "Геос" згідно платіжного доручення за №9 від 05.02.2014 року 1000000 гривень, згідно платіжного доручення за №10 від 10.02.2014 року 1 850 000 гривень (а.с. 194, 195).

23.12.2014 року, на підставі акта готовності обєкта до експлуатації, видано сертифікат серії ІV за №75, згідно якого Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчила відповідність закінченого будівництвом обєкта: «Будівництво готельно-житлового комплексу з приміщеннями соціально-побутового призначення на проспекті Академіка Глушкова, 92-Б, у Голосіївському районі міста Києва. Перша черга будівництва житловий будинок №1 з підзміни паркінгом та трансформаторною підстанцією №1» (а.с. 116).

Як наслідок, суд приходить до висновку про обґрунтованість, наявність ділової мети та економічних причин укладення позивачем з товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Геос" договору за№17/02 від 17.02.2012 року, реальність господарських операції щодо придбання підрядних робіт, також про добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах первинного бухгалтерського та податкового обліку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що господарські операції між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Геос" відповідають руху активів позивача у процесі здійснення господарських операцій, факт придбання послуг та понесення позивачем витрат повязаний із господарською діяльністю позивача.

Актом перевірки позивача відповідачем зроблений висновок, за яким встановлено відсутність продажу підрядних робіт, при цьому суд звертає увагу на ту обставину, що в акті перевірки вказані висновки мотивованим висновками іншого органу Державної податкової служби, одночасно відповідачем даним актом перевірки досліджено первинні бухгалтерські документи та документи податкового обліку, однак встановленим під час проведеної перевірки фактичним обставинам, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій належної оцінки не було надано та їх до уваги не взято.

Як наслідок, висновок відповідача про відсутність виконання підрядних робіт є таким, що не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду та не відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, судом встановлений рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем і товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Геос", спеціальна податкова правосубєктність учасників господарської операції та звязок між фактом придбання позивачем підрядних робіт, понесенням витрат і господарською діяльністю цього платника податку.

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобовязані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Із наведеного випливає, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування валових витрат та податкового кредиту податку на додану вартість покупцем.

Обставини, коли контрагент не виконав свого зобовязання зі сплати податку до бюджету, не тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку на додану вартість права на формування податкового кредиту у разі, коли цей платник має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Натомість, судом встановлено, що всі необхідні первинні бухгалтерські документи щодо придбання робіт в товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Геос" на момент формування показників податкової звітності були в наявності у позивача.

Така позиція відповідає практиці Верховного Суду України у подібних правовідносинах. Так, у постанові від 13.01.2009 року (справа № 21-1578во08) Верховний Суд України зазначив, що визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість самі по собі не призвели до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляло правового значення видані за цими господарськими операціями податкові накладні. У постанові від 11.12.2007 року (справа № 21-1376во06) Верховний Суд України дійшов висновку, що у разі невиконання контрагентом зобовязання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника податку на додану вартість права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, дана позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Як наслідок, суд приходить до висновку про реальність господарських операції щодо придбання позивачем робіт та товарів в товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Геос", а також про добросовісність дій платника податку позивача, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах первинного бухгалтерського та податкового обліку.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначений податковий кредит як сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 (розділ V) Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, в матеріалах справи наявні копії відповідних документів, які підтверджують факт правомірності формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, а також висновки суду про фактичність господарських операцій позивача та реальність усіх даних, наведених у документах первинного бухгалтерського та податкового обліку, то суд приходить до висновку, що позивачем правомірно сформований податковий кредит з податку на додану вартість за січень 2014 року в розмірі 66 596, 65 гривень, з господарських операцій по придбанню підрядних робіт та товарів в товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Геос".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, є протиправним та таким, що підлягає до скасуванню податкове повідомлення-рішення за № від 02.03.2015 року про збільшення товариству з обмеженою відповідальністю "НВФ Укрбудпроект-1" суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 66 597 гривень за основним платежем та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 16 649, 25 гривень, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Оскільки, судом ухвалено рішення на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Укрбудпроект-1", суд у відповідності частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України присуджує до стягнення з Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Укрбудпроект-1" документально підтверджений позивачем, платіжним дорученням за №180 від 11.06.2015 року, сплачений судовий збір у розмірі 182,70 гривень.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за № від 02.03.2015 року про збільшення товариству з обмеженою відповідальністю "НВФ Укрбудпроект-1" суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 66 597 гривень за основним платежем та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 16 649, 25 гривень.

Стягнути з Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 39530115) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Укрбудпроект-1" (ідентифікаційний код 33550340), сплачений судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 19.10.2015 року.