Справа № 2а-7155/11 (2а/2318/14/12)
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Київ К/800/14383/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до виконавчого комітету Уманської міської ради, Уманської міської ради Черкаської області, комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Уманської міської ради, Уманської міської ради Черкаської області, КП «Уманьтеплокомуненерго» про визнання неправомірними та скасування рішення виконавчого комітету від 9 липня 2009 року №314 «Про затвердження тарифів на послуги з центрального опалення та постачання гарячої води», рішення Уманської міської ради від 27 лютого 2008 року №2.1-29/5 «Про затвердження тарифів на послуги з центрального опалення та постачання гарячої води» в частині плати за одиницю приєднаного теплового навантаження в розрахунку на 1 кв.м. щомісячно протягом року для споживачів із засобами обліку та без засобів обліку, та зобов'язання КП «Уманьтеплокомуненерго» здійснити перерахунок за тепло.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2012 року залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 оскаржила їх в касаційному порядку. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення судів з мотивів порушення норм матеріального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права і матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачі є споживачами теплової енергії, яка постачається тепловим обладнанням, підключеним до системи центрального джерела теплопостачання, КП «Уманьтеплокомуненерго». Оплата за отриману теплову енергію споживачами здійснюється за показниками лічильників обліку теплової енергії.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 року №955 «Про затвердження Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води» із змінами та доповненнями, на підставі наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 08 вересня 2000 року №191 «Про затвердження Правил розрахунків двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду», рішенням Уманської міської ради №2.1-29/5 від 27 лютого 2008 року «Про затвердження тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води» та рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради №314 від 09 липня 2009 року «Про затвердження тарифів на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води» затверджено двоставкові тарифи з теплопостачання.

Рішенням Уманської міської ради №2.1-29/5 від 27 лютого 2008 року «Про затвердження тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води» затверджено двоставковий тариф: 0,91 грн. в місяць за 1 м2 опалювальної площі протягом року для споживачів із засобами обліку у 2008 році; 113,63 грн. за 1 Гкал. в опалювальний сезон (6 міс.) для споживачів із засобами обліку тепла у 2008 році.

Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради №314 від 09 липня 2009 року «Про затвердження тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води» встановлено двоставкові тарифи: 1,31 грн. в місяць за 1 м2 опалювальної площі протягом року для споживачів із засобами обліку та без засобів обліку у 2009 році; 148,38 грн. за 1 Гкал. в опалювальний сезон (6 міс.) для споживачів із засобами обліку тепла у 2009 році.

Так, згідно з ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) встановлено повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, до яких, зокрема, відносяться встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

У відповідності до ч.2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Статтею 31 зазначеного Закону встановлено, що порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп (п.п.1 та 2 ч.1 ст.14 Закону) визначає Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Разом з тим, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно ст.20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Тариф на теплову енергію для споживача визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи повинні враховувати повну собівартість теплової енергії і забезпечувати рівень рентабельності не нижче граничного рівня рентабельності, встановленого Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Постановою Кабінету Міністрів України №955 від 10 липня 2006 року затверджений Порядок формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, який визначав механізм формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії підприємствами сфери теплопостачання та надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води.

Пунктом 9 вищезазначеного Порядку передбачено, що підприємства застосовують двоставкові тарифи на теплову енергію, затверджені в установленому порядку.

Пунктом 1.2 Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 08 вересня 2000 року №191 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин та дія яких поширювалась на всі теплопостачальні організації комунальної енергетики незалежно від їх відомчої належності та форми власності, а також на споживачів), передбачено, що рішення про перехід до розрахунків між споживачами та теплопостачальними організаціями за двоставковими тарифами приймається місцевими органами виконавчої влади та самоврядування.

Поняття двоставкового тарифу визначено у п.1.4 Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, відповідно до якого двоставковим тарифом є тариф на послуги теплопостачання, який складається з річної вартості обслуговування одиниці приєднаного теплового навантаження та вартості одиниці спожитої теплової енергії.

При цьому, в п.3 Правил розкрита структура двоставкового тарифу, пунктом 3.1 Правил передбачено, що плата за одиницю приєднаного теплового навантаження включає в себе умовно-постійну частину витрат теплопостачальної організації на виробництво, транспортування та розподілення теплової енергії. Плата за фактичний об'єм спожитої теплової енергії компенсує умовно-змінну частину витрат теплопостачальної організації.

Судами досліджено також наявну в матеріалах справи публікацію в газеті «Уманська зоря» щодо проведення громадських слухань.

Поряд з цим, згідно висновків Державної інспекції з контролю за цінами в Черкаській області №56 від 28 січня 2008 року та №47 від 25 березня 2009 року двоставковий тариф встановлено на підставі економічно обґрунтованих планових витрат на виробництво житлово-комунальних послуг.

Також, судами встановлено, що Державною інспекцією з контролю за цінами в Черкаській області в 2010 році проведено перевірку КП «Уманьтеплокомуненерго» щодо дотримання вимог чинного законодавства з питань порядку формування, встановлення та застосування тарифів на житлово-комунальні послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, за результатами якої порушень при формуванні тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води не встановлено (акт №0469 від 18 березня 2010 року).

Крім того, правомірність прийняття оскаржуваних рішень, вже була предметом судового розгляду в справі за позовними вимогами інших громадян до того ж позивача (справа №2а-2-2011). Так, постановою Уманського міськрайонного суду від 12 травня 11 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2012 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено та визнано правомірність вказаних рішень відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджує висновки судів попередніх інстанцій про те, що рішення Уманської міської ради №2.1-29/5 від 27 лютого 2008 року та виконавчого комітету Уманської міської ради №314 від 09 липня 2009 року в частині затвердження двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення є правомірними, які прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: