Справа № 2а-853/10
Суддя: Ковтунович М.І.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
Справа №2а-853/10
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 грудня 2010 року м. Кузнецовськ

13 год. 35 хв.

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.

при секретарі Бедик Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділення ДАІ Рівненського міського відділу УМВС України в Рівненській області та інспектора ДПС ВДАІ по обслуговуванню адміністративної території м.Рівне ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відділення ДАІ Рівненського міського відділу УМВС України в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30.11.2010р. Судом допущено другого відповідача субєкта владних повноважень, рішення якого оскаржується, - інспектора ДПС ВДАІ по обслуговуванню адміністративної території м.Рівне ОСОБА_2

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 30.11.2010р. позивач керував транспортним засобом і на перехресті вулиць Черняка ОСОБА_3, вїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, увімкнувши покажчик лівого повороту. Позивач завершив маневр повороту і виїхав із перехрестя на заборонний сигнал світлофора, при цьому переконавшись, що всім зустрічним автомобілям, що рухаються прямо або праворуч надано перевагу в русі та не створюється перешкод. ОСОБА_4 вважає, що він діяв у відповідності до п.16.8 ПДР. Відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил проїзду перехресть. Одночасно відповідач склав протокол за порушення відповідачем правил користування ременями безпеки і це порушення ОСОБА_1 не оспорюється. Позивач вважає, що в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Тому, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову в частині накладення адміністративного стягнення за порушення правил проїзду перехресть та змінити захід стягнення за вищезгаданою постановою, застосувавши стягнення за порушення правил користування ременями безпеки, тобто за порушення, факт вчинення якого позивач не оспорює.

У судове засідання позивач не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Із письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що він здійснив завершення маневру повороту ліворуч і виїхав із перехрестя на заборонний сигнал світлофора, відповідно до п.16.8 ПДР. Просив відповідно до змісту позовних вимог частково скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення і змінити адмінстягнення, застосувавши стягнення за порушення правил користування пасками безпеки.

Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Причин неявки суду не повідомляв. До суду відповідач не подав заперечень проти позову та письмових пояснень.

Згідно ст.128 ч.4 КАС у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задовольнення позову частково.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення (серії ВК №181589), винесеної 30.11.2010р. інспектором ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 ОСОБА_1 піддано штрафу в розмірі 430 грн. за скоєння адміністративного порушення по ст.122 ч.2 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 30.11.2010р. о 20 год. 25 хв. керував автомобілем, порушив правила проїзду перехресть, повертаючи ліворуч не дав дороги автомобілю, який рухався в зустрічному напрямку прямо, будучи не пристебнутим ремнем безпеки.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВК 1 №070935 про обставини справи зазначено про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, порушив правила проїзду перехресть, повертаючи ліворуч не дав дороги автомобілям, які рухалися в зустрічному напрямку прямо. З цього ж протоколу видно, що ОСОБА_1 відразу на місці заперечував вчинення ним адмінправопорушення, вказавши, що правил не порушував, перешкод при повороті ліворуч не було.

Ст.122 ч.2 КУпАП передбачає відповідальність в тому числі за порушення правил проїзду перехресть.

Відповідно до п.16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Поясненнями позивача заперечується допущення порушення вимог ПДР щодо проїзду перехресть. Цей доказ не спростований відповідачем.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Протокол про адміністративне правопорушення суд не визнає достовірним доказом вчинення порушення позивачем, оскільки останній відразу не погодився із обставинами, що викладені в протоколі і зазначив про це. Інспектор ДПС жодних інших доказів вчинення ОСОБА_1 порушення не зібрав. Даний протокол не підтверджується жодним іншим доказом, тому, суд не може покладати сумнівний доказ у основу свого рішення.

Тому, виходячи із наведеного принципу покладення обов'язку доказування на відповідача, слід констатувати, що відповідач не довів суду правомірність винесеної постанови від 30.11.2010р. про накладення штрафу на позивача за ч.2 ст.122 КУпАП і твердження ОСОБА_1 про відсутність порушення правил проїзду перехресть не спростовано.

В суді не доведено доказами вчинення ОСОБА_1 порушення по ст.122 ч.2 КУпАП - тобто порушення правил проїзду перехресть.

Отже, слід визнати, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне порушення винесена безпідставно і підлягає скасуванню із закриттям справи через відсутність (недоведеність) складу адміністративного правопорушення відповідно до ст.247 ч.1 п.1, ст.293 ч.1 п.3 КУпАП.

Суд вважає безпідставними позовні вимоги в частині зміни оскаржуваної постанови і застосування до позивача адміністративного стягнення за порушення правил користування ремнем безпеки, відповідальність за що передбачена ч.4 ст.121 КУпАП. Із оскаржуваної постанови не вбачається, що позивач притягувався до адміністративної відповідальності в тому числі за порушення правил користування ремнями безпеки, в порядку, визначеному ч.2 ст.36 КУпАП, так як дії ОСОБА_1 не кваліфікувалися за ч.4 ст.121 КУпАП, а мала місце лише кваліфікація за ч.2 ст.122 КУпАП. Та обставина, що у описі обставин, установлених при розгляді справи, зазначено і те, що позивач не був пристебнутим ремнем безпеки, не дає адміністративному суду можливості перекваліфікувати дії водія із ч.2 ст.122 КУпАП на ч.4 ст.121 КУпАП, так як такого не передбачено нормами КУпАП, а порушення правил користування ремнем безпеки з боку позивача належної самостійної правової оцінки (кваліфікації) у оскаржуваній постанові не отримало. Тобто, немає підстав судити, що оскаржуваною постановою позивач притягувався і до відповідальності за порушення правил користування ремнем безпеки, так як в порушення ч.2 ст.283 КУпАП не зазначено нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Отже, позов у цій частині слід відхилити.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 160-163, 167 КАС України, ст.122 ч.2, ст.247 ч.1 п.1, ст.293 ч.1 п.3 КУпАП, суд , -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення по ст. 122 ч.2 КУпАП (ВК №181589) від 30.11.2010р., винесену інспектором ДПС ВДАІ по обслуговуванню адміністративної території м.Рівне ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити через безпідставність.

На підставі ст.1712 КАС України постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: