Справа № 497/784/14-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/51874/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 05 травня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про скасування рішення, призначення пенсії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій, Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області від 07.02.2014 № 7 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій Управління Пенсійного фонду щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років за наявності у позивача спеціального стажу роботи, передбаченого пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 05 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року, позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій, Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області від 07.02.2014 року № 7 зі змінами внесеними рішенням комісії від 14.03.2014 року № 13, про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області призначити з 13 листопада 2013 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - пенсію за вислугу років по трудовій книжці відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У поданій касаційній скарзі Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.11.2013 позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій, Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області від 07.02.2014 № 7 відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії з мотивів відсутності у позивача необхідного спеціального стажу роботи.

Вважаючи зазначене рішення Управління Пенсійного фонду незаконним, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав, що позивач має передбачений пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» спеціальний стаж роботи працівника освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, а тому Управлінням Пенсійного фонду безпідставно відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Зокрема, до переліку окрім інших включені посади:

завідуючі, вихователі-методисти, вихователі, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи дошкільних навчальних закладів всіх типів;

лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, установ з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органів Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача її спеціальний стаж роботи на посаді вихователя та медичної сестри складає 26 років 4 місяці 12 днів, зокрема:

з 01.05.1987 року по 30.07.1996 року працювала вихователем у дитячому ясла-садку,

з 30.07.1996 року по 07.05.1999 року працювала медичною сестрою в Олександрівській дільничній лікарні Болградського району Одеської області,

з 07.05.1999 року по 12.11.2013 року працювала медичною сестрою фізкабінету Олександрівської сільської лікарської амбулаторії.

Спірні періоди роботи позивача на вказаних посадах також підтверджуються даними архівних довідок Болградської районної ради Одеської області від 30.11.2011 року № 05-26/736 та від 24.02.2014 року № 05-26/86.

Допитані під час судового розгляду справи у судах попередніх інстанцій свідки підтвердили факт роботи позивача у зазначені періоди на посадах медичної сестри та виховательки.

Посилання Пенсійного фонду як на підставу для відмови в зарахуванні певних періодів роботи позивача до загального спеціального стажу на наявність розбіжностей в розрахунково-платіжних відомостях по розрахункам з членами колгоспу за 1987-1999 роки в частині назв посад, на яких працювала позивач, обґрунтовано не взяті до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки, як зазначено судами, факт роботи у спірні періоди на посадах медичної сестри та виховательки достовірно підтверджено іншими доказами та показами свідків.

З огляду на викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами під час судового розгляду, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суду Одеської області від 05 травня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: