Справа № 817/2089/15
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"22" жовтня 2015 р. Справа № 817/2089/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю

представника відповідача: Ганова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненської обласної державної адміністрації на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" серпня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинення певних дій ,-

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною відмови Рівненської обласної державної адміністрації (лист №вих.-1773/0/01-31/15 від 25.03.2015) щодо продажу земельної ділянки, площею 4, 5 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф.БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), розташованої за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Великий Олексин, вул.Залізнична, 20-а, 20-Б; зобов'язання Рівненської обласної державної адміністрації розглянути заяву від 01.12.2014 року та прийняти рішення щодо питання продажу земельної ділянки, площею 4, 5 га, кадастровий номер НОМЕР_1 відповідно до вимог Земельного кодексу України; зобов'язання Рівненської обласної державної адміністрації подати у місячний строк з дня набрання законної сили судовим рішенням звіт про виконання постанови суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_1), яка сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі.

Вважає, що після подання всіх необхідних документів, визначених у ст.128 Земельного кодексу України, і як власник нерухомого майна, розташованого на вказаній земельній ділянці, має гарантоване ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України право на викуп у власність такої земельної ділянки.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 р. позов задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Рівненської обласної державної адміністрації (лист №вих.-1773/0/01-31/15 від 25.03.2015) щодо продажу ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 4,5 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф.БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), розташованої за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Олексин, вул. Залізнична, 20-а, 20-Б.

Зобов'язано Рівненську обласну державну адміністрацію розглянути заяву ОСОБА_4 від 01.12.2014 року та прийняти рішення щодо питання продажу земельної ділянки, площею 4,5 га, кадастровий номер НОМЕР_1 відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Зобов'язано Рівненську обласну державну адміністрацію подати у місячний строк з дня набрання законної сили судовим рішенням звіт про виконання постанови суду.

Присуджено на користь позивача ОСОБА_4 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73, 08 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Рівненська обласна державна адміністрація звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, позивачу на праві приватної власності належать об'єкти нерухомого майна: склад цукру (літ.Ш-1), будівля проф. БУМів (літ.Ц-2), розташовані за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Великий Олексин, вул.Залізнична, 20-а та вул.Залізнична, 20-б, що стверджується витягами про державну реєстрацію прав КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" № № 32026468, 32024249 від 14.11.2011 року (а.с.26, 29).

Як власник нерухомого майна у грудні 2013 року позивач звернувся до відповідача за одержанням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу орієнтовною площею 4,5000 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням).

Площа земельної ділянки, що проектувалась до відведення у власність шляхом викупу обґрунтована генпланом забудови, погодженим головним архітектором Рівненського району.

Розпорядженням відповідача №111 від 14 квітня 2014 року позивачу надано дозвіл розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу орієнтовною площею 4,5000 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), на території Шпанівської сільської ради Рівненського району (а.с. 18).

На підставі розпорядження відповідача ліцензованою землевпорядною організацією ПП "Рівнеприватзем" розроблений проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки для передачі у власність шляхом викупу позивачу для зазначених цілей, який згідно вимог ст.186-1 Земельного кодексу України отримав погодження відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області (висновок №805 від 02.07.2014), управління Держземагентства у Рівненському районі Рівненської області (висновок №16.07.2014 №04-20/188) (а.с.14, 47).

За заявою позивача відомості про державну реєстрацію земельної ділянки внесені до Державного земельного кадастру із кадастровим номером НОМЕР_1, тобто відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України, Закону України "Про Державний земельний кадастр" вказана земельна ділянка сформована.

Вказаний проект землеустрою згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації, затвердженого начальником головного управління Держземагентства у Рівненській області від 20.08.2014 за №508 був оцінений позитивно як такий, що в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України (а.с.8).

Розпорядженням Рівненської обласної державної адміністрації за №539 від 04.11.2014 "Про затвердження проекту землеустрою та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки" позивачу затверджено проект землеустрою площею 4,5000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) у власність шляхом викупу для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), на території Шпанівської сільської ради Рівненського району.

На виконання вказаного розпорядження відповідача проведена експертна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Олексин, вул. Залізнична, 20-а та вул. Залізнична, 20-б, визначена одна з істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки, ціна її продажу вартістю 503550 грн.00 коп. (звіт від 17.11.2014 року №169, що отримав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації №781 від 27.11.2014).

01.12.2014 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням про продаж земельної ділянки площею 4,5000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за ціною експертної грошової оцінки (а. с. 33), на що одержав листом № вих.1773/0/01-31/15 від 25.03.2015 року відповідь про повернення клопотання "без прийняття відповідного рішення", мотивуючи ти, що загальна площа забудова земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача складає лише 5,3% від загальної площі земельної ділянки та недостатнього обгрунтування доцільності відведення земельної ділянки для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), на території Шпанівської сільської ради Рівненського району (а.с.7).

Вищевказана відповідь суб'єкта владних повноважень, оформлена листом №вих1773/0/01-31/15 від 25.03.2015 року, за своєю суттю на та змістом фактично є відмовою у продажі позивачу земельної ділянки площею 4,5000 га.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що не виконавши вимоги ч.3 ст.128 Земельного кодексу України відповідач протиправно допустив бездіяльність, що полягає у відмові прийняти рішення (розпорядження) про продаж ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 4,5000 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), розташованої за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Олексин, вул. Залізнична, 20-а та вул. Залізнична, 20-б).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом "а" ч.1 ст.17 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент звернення позивача про продаж земельної ділянки) встановлено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Пунктом "а" частини 1 статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Статтею 128 Земельного кодексу України передбачено, що продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно з ч.2 ст.128 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Частиною 3 даної норми визначено, що орган державної влади, Рада Міністрів АРК або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву, клопотання і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній), та /або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Частиною 5 статті 128 Земельного кодексу України визначено, що підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність.

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Особливістю дискреційних повноважень, яка випливає із Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, є право адміністративного органу на власний розсуд прийняти одне з кількох можливих рішень, в залежності від певних обставин.

Суд може прийняти рішення про зобов'язання суб"єкта владних повноважень прийняти рішення певного змісту, але цей спосіб захисту не можна застосовувати до дискреційного рішення.

Суд не може зобов'язати відповідача прийняти рішення про продаж позивачу земельної ділянки та укласти договір купівлі-продажу, так як прийняття такого рішення і укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки відноситься до дискреційних повноважень відповідача. Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень.

У п.14 листа Верховного Суду України від 29.10.2008 р. N 19-3767/0/8-08 зазначено, що

при розгляді справ за адміністративними позовами до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування про визнання неправомірною бездіяльності щодо нерозгляду заяви про надання земельної ділянки в оренду, про передачу земельної ділянки у власність, суди вправі зобов'язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про надання в оренду (передачу у власність), що не належить до компетенції суду.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при визнанні протиправною бездіяльності Рівненської обласної державної адміністрації в особі голови адміністрації по неприйняттю рішення (розпорядження) про продаж ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), способом захисту прав позивача буде зобов'язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_4 від 01.12.2014 року та прийняти рішення (задоволити заяву або відмовити в задоволенні заяви) щодо питання продажу земельної ділянки, площею 4,5 га, кадастровий номер НОМЕР_1 відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому, наслідком визнання протиправної бездіяльності відповідача - суб'єкта владних повноважень має бути, зокрема, зобов'язання вчинення таким суб'єктом дій, які відновлять порушене право позивача.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність не розгляду заяви позивача та прийняття відповідного рішення не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" серпня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

представник позивача: ОСОБА_6 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Рівненська обласна державна адміністрація м-н Просвіти,1,м.Рівне,33028

- ,