Справа № 2А/1711/368/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2012-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Горегляд О.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" травня 2012 р. Справа № 2А/1711/368/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "01" червня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.ст.40,42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до ст.51, 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01 червня 2011 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок пенсії позивачу із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2009 календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, за період часу з 07 серпня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 01 червня 2011 року, включно та здійснити її виплату з врахуванням проведених виплат.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, згідно з ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 15 (пятнадцяти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період часу з 07 серпня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 01 червня 2011 року, включно з врахуванням проведених виплат.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату позивачу збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу, але не вище 75 (сімдесяти пяти) процентів заробітку, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період часу з 07 серпня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 01 червня 2011 року, включно.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначає, що фінансування витрат за вказаним законом проводиться за рахунок коштів державного бюджету, в межах наданих розрахунків та виділених коштів з державного бюджету. Також, апелянт зазначає, що суд не звернув уваги на те, що позивач не має права на перерахунок пенсії відповідно до вимог ст.56 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки отримує пенсію за віком відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є пенсіонером та продовжує працювати, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Кузнецовськ, віднесений до 4 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач отримує виплати згідно зі ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до 4 категорії, додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, призначається у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав, а тому посилання апелянта на ст. 70 Закону України "Про Державний бюджет на 2010 рік" є безпідставними.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що при розрахунку вказаного виду додаткової пенсії не застосовуються положення ст.28 Закону України Про загальнообовзкове державне пенсійне страхування.

Положення частини 3 статті 28 вищезазначеного Закону не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

У звязку з викладеним, доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування постанови суду в частині задоволення позовних вимог щодо застосування ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні.

Проте, задовольняючи позов в частині вимог про проведення перерахунку пенсії за ст. ст. 40,42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", судом не правильно застосовано норми матеріального права, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового - про відмову в задоволені позовної вимоги.

Так, судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та продовжує працювати. Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з листа управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу за віком із середньої заробітної плати у галузях економіки України за 2007 рік - 1197,91 грн.

Позивач вважає, що відповідач при перерахунку пенсії повинен застосовувати середню заробітну плату за 2009 рік.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків, що при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосувати показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік, однак з такими висновками колегія суддів не погоджується , виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо дій відповідача при перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру та застосування показника середньої заробітної плати працівників відповідно до ст.ст.40,42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 і визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058 від 9 липня 2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України, приписи постанови №530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" не можуть застосовуватись до спірних відносин, відтак правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні так і середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2009 рік відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Крім того, задовольняючи позов в частині проведення перерахунку та виплати пенсії на підставі ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд не звернув уваги на те, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому і збільшення пенсії має бути проведено у розмірах, встановлених нормами цього Закону.

Згідно з розпорядженням УПФ, збільшення пенсії виплачується від стажу позивача понад 20 років, у відповідності із вимогами щодо страхового стажу, встановленого ст.28 Закону № 1058.

На підставі викладеного судове рішення в названій частині також підлягає скасуванню із прийняттям нового - про відмову в задоволенні позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 197,198,202,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01 червня 2011 року скасувати в частині визнання неправомірними дій ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області та зобов'язання провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії відповідно до ст.ст.40,42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" і в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про нарахування та виплату пенсії відповідно до вимог ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та прийняти в названих частинах нову постанову - про відмову в задоволенні даних позовних вимог.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул. Паркова 50,,м. Кузнецовськ,Рівненська область,34400

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області м-н.Будівельників,2,м. Кузнецовськ,Рівненська область,34400