Справа № 2а-6444/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Кухарець В.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" квітня 2012 р. Справа № 2а-6444/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду від "25" липня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

5 липня 2001 року позивач звернулася з адміністративним позовом до УПФУ в м.Рівне про визнання дій відповідача щодо не нарахування і несплати державної соціальної підтримки дітей війни у повному розмірі, неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок недоплаченого щомісячного державного підвищення до пенсії дитині війни з 1 січня 2011 року і на майбутнє.

Постановою Рівненського міського суду від 25 липня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить - скасувати постанову суду першої інстанції, як незаконну та задовольнити позовні вимоги.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з"явились, про час та місце повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією, в даному судовому засіданні, за відсутності позивача та представника відповідача й в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.7).

Таким чином позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян діти війни в розумінні ст.1 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни особам, що належать до соціальної категорії громадян діти війни, з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України Про державний бюджет України на відповідний рік.

Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії. Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.01.2010 року 695,00 грн., з 01.04.2010 року 706,00 грн., з 01.07.2010 року 709,00 грн..

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України Про соціальний захист дітей війни має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах строку звернення до суду визначеного ст.ст.99,100 КАС України, а саме за період з 5.01.2011 року по 5.07.2011 року , так як позивачка звернулась до суду за захистом порушеного права 5.07.2011 року.

Посилання суду першої інстанції на п.7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 року №3491-У1, який набрав чинності з 19.06.2011 року (надалі Закон №3491-У1), положення якого не визнані у встановленому порядку не конституційними, а тому є чинними і підлягають до виконання, в даному випадку є безпідставними , так як право позивачки на отримання підвищення до пенсії як дитині війни в межах шестимісячного строку звернення до суду виникло до прийняття вищезазначеного Закону №3491-У1.

Крім того постанова Кабінету Міністрів України №745 від 6 липня 2011 року "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", якою на виконання Закону №3491-У1 визначено порядок та розмірі виплат установлених нормами і положеннями статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ) , статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ( 2195-15 ), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ), вступила в дію лише з 23.07.2011 року.

В той же час позовні вимоги ОСОБА_3 щодо зобов"язання відповідача здійснювати нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни на майбутнє не підлягають задоволенню, так як захист прав, свобод і інтересів особи передбачає наявність встановленого судом факту їх порушень, тобто необхідною умовою для прийняття рішення по суті є наявність порушення прав, свобод та інтересів. Захист порушених прав , свобод та інтересів на майбутнє, які не відбулися в часі чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати їх та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції в цій частині скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст.195,197,202,205,207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду від 25 липня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову.

Зобов"язати ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в м.Рівне провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 підвищення пенсії з 5.01.2011 року по 5.07.2011 року включно як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове пенсійне страхування" з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області вул. Відінська, 41,м. Рівне,34001