Справа № 2-а/532/49/2014
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р.Справа № 2-а/532/49/2014
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Адміністрації Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату на постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25.12.2014р. по справі № 2-а/532/49/2014

за позовом Прокурора Кобеляцького району Полтавської області в інтересах ОСОБА_1

до Адміністрації Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату, треті особи Орган опіки та піклування Кобеляцької районної державної адміністрації , Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації

про визнання неправомірною бездіяльність Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Кобеляцького району Полтавської області в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом до адміністрації Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату (далі - відповідач), треті особи: Орган опіки та піклування Кобеляцької районної державної адміністрації, Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації, в якому просив суд визнати бездіяльність відповідача неправомірною та зобов'язати Кобеляцьку спеціальну загальноосвітню школу-інтернат виплатити випускнику з числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1 недоплачену одноразову грошову допомогу в сумі 7064,80 грн.

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року адміністративний позов Прокурора Кобеляцького району Полтавської області в інтересах ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Визнано неправомірною бездіяльність Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Полтавської обласної ради щодо невиплати випускнику з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування".

Зобов'язано Кобеляцьку загальноосвітню школу-інтернат Полтавської області ради виплатити випускнику з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1 недоплачену одноразову грошову допомогу в сумі 7064 грн. 80 коп.(сім тисяч шістдесят чотири грн. 80 коп.).

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25.12.2014р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом норм матеріального права а саме: ст.ст. 8, 39-9 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування".

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015 року апеляційну скаргу адміністрації Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату залишено без задоволення. Постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року скасовано. Провадження у справі за позовом прокурора Кобеляцького району Полтавської області в інтересах ОСОБА_1 до адміністрації Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату; треті особи - Орган опіки та піклування Кобеляцької районної державної адміністрації, Департамент освіти та науки Полтавської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльність Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату та стягнення коштів закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.09.2015 року касаційну скаргу Прокуратури Харківської області задоволено. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015 року скасовано. Адміністративну справу направлено до Харківського апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Від представників третіх осіб надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною, позбавленою батьківського піклування.

В період з 15.04.2005 року по 28.08.2013 року ОСОБА_1 навчався та виховувався в Кобеляцькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті та перебував на повному державному забезпеченні.

Наказом директора Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату від 15.08.2013 року №103/ОД ОСОБА_1 видана грошова допомога в розмірі 195 грн.20 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності бездіяльності відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 коштів відповідно до ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування".

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, молоді із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначаються Законом України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування".

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", заходи соціальної допомоги щодо дітей-сиріт та дітей, що залишилися без батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Згідно ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Вартість повного державного забезпечення у грошовому еквіваленті для дітей віком від народження до трьох років, від трьох до семи років, від семи до десяти років, від десяти до чотирнадцяти років, від чотирнадцяти до вісімнадцяти років та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, до двадцяти трьох років визначається відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум".

Частиною 2 статті 9 цього Закону встановлено, що витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Відповідач в обґрунтування правомірності виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 42,50 грн. посилається на приписи пп. 1 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування".

Так, вказаною нормою встановлено, що дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків (у тому числі випускникам професійних навчально-виховних закладів і вищих навчальних закладів I - II рівня акредитації) при вступі до професійних навчально-виховних закладів, вищих навчальних закладів усіх рівнів акредитації видається безоплатно комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Застосування вказаної норми відповідач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 був переданий на подальше навчання до Професійного аграрного ліцею м. Кобеляки на повне державне утримання.

При цьому, відповідач вказує, що виплата грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку передбачена пп. 4 п. 13 вказаної постанови Кабінету Міністрів України здійснюється лише при працевлаштуванні дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, у зв'язку з чим вказана норма до ОСОБА_1 не застосовується.

Між тим, колегія суддів зазначає, що згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005р. закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" встановлено обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Однак, приписами постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" встановлено різні розміри грошової допомоги для різних категорій випускників, які не відповідають розміру допомоги, визначеному Законом України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування".

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо законності виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі встановленому підп. 1 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи, що вказані норми постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 суперечать Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", колегія суддів дійшла висновку, що одноразова грошова допомога ОСОБА_1 підлягає виплаті в розмірі, встановленому вказаним Законом, а саме: шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1200,00 грн.

Виходячи з вищенаведеної норми, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, в тому числі ОСОБА_1, при випуску з навчального закладу мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7064 грн.80 коп.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 видана грошова допомога в розмірі 195 грн.20 коп., що підтверджується відомістю на видачу допомоги дітям сиротам за 2014 рік (а.с. 14).

Отже, колегія суддів вважає доведеним той факт, що адміністрацією Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату" нараховано допомогу дитині, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_1, як випускнику вказаного навчального закладу в розмірі, меншому ніж встановлено діючим законодавством України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог прокурора Кобеляцького району Полтавської області в інтересах ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату та стягнення коштів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року по справі № 2-а/532/49/2014 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Адміністрації Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату залишити без задоволення.

Постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25.12.2014р. по справі № 2-а/532/49/2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст ухвали виготовлений 23.10.2015 р.