Справа № 295/4318/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Корицька В.О.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"20" жовтня 2015 р. Справа № 295/4318/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі Білоцькій А.В. ,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "14" серпня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову державного виконавця Плужнік К.В. про закінчення виконавчого провадження від 12.02.2014 року і зобов'язати відповідача поновити виконавче провадження щодо виконання постанови Корольовського районного суду м. Житомира по адміністративній справі 296/811/12 від 05.02.2013 року. Позов обґрунтовано тим, що фактично судове рішення не виконане, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, дату судового засідання повідомлений вчасно та належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в задоволенні. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що постановою Корольовського районного суду м. Житомира по адміністративній справі № 296/811/12 від 05.02.2013 року зобов'язано УПФУ в м. Житомирі здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_3 з урахуванням заробітку за травень місяць 1986 р., починаючи з 01.01.2012 р.

26.02.2013 р. постановою державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного судового рішення.

Листом за №20085/02 від 23.12.2013 р. УПФУ в м. Житомирі тричі повідомляло ДВС, що постанова суду виконана добровільно, здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3, однак при виконанні вказаного перерахунку встановлено, що розмір пенсії у такому випадку зменшується. Вказане також підтверджується розрахунком пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків (а.с. 65) та розрахунок пенсії за віком (а.с. 66). Згідно останнього, пенсія складає 2977,72 грн., в той час як перерахунок пенсії з урахуванням постанови Корольовського районного суду м. Житомира по адміністративній справі № 296/811/12 від 05.02.2013 року становить - 2279,70 грн.

12.02.2014 року державним виконавцем Богунського ВДВС ОСОБА_6 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а частиною 2 цієї статті передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про фактичне виконання УПФУ в м. Житомирі постанови Корольовського районного суду м. Житомира по справі №296/811/12 від 05.02.2013 року, оскільки перерахунок пенсії проведено, проте її розмір зменшився, а тому пенсія виплачується позивачу у розмірі, що існував до перерахунку.

Отже, постанова про закінчення виконавчого провадження від 12.02.2014 року винесена у відповідності до норм чинного законодавства та на підставі наявних повноважень, а тому відсутні підстави для її скасування.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що державний виконавець Плужнік К.В. на момент винесення постанови від 12.02.2014 року не працювала в Богунському ВДВС, колегія суддів зазначає, що Наказом начальника ГУЮ в Житомирській області від 11.02.2014 року № 199/11 звільнено ОСОБА_6 - державного виконавця Богунського ВДВС 12.02.2014 року за переведенням для подальшої роботи у ГУ Міндоходів у Житомирській області. Так як день звільнення є останнім днем роботи, 12.02.2014 року ОСОБА_6 працювала державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ.

Проте, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (стаття 181 Кодексу адміністративного судочинства України).

Такими органами державної виконавчої служби є:

1. Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень.

2. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень.

3. Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Оскаржувана постанова винесена державним виконавцем Богунського ВДВС МУЮ, проте позов позивачем заявлений до Управління ДВС ГУЮ в Житомирській області, а судом першої інстанції замінено відповідача на Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області. Колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що Богунський ВДВС Житомирського МУЮ може самостійно виступати відповідачем у даній справі.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що в даному випадку, вказане порушення процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи, постанова про закінчення виконавчого провадження від 12.02.2014 року винесена у відповідності до норм чинного законодавства та на підставі наявних повноважень, а тому відсутні підстави для її скасування, та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від "14" серпня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10012

3- відповідачу/відповідачам: Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний,1, м.Житомир,10014

4-третій особі: Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області - вул.Перемоги, 55, м.Житомир,10003,