Справа № 310/8138/15-а
Суддя: Прінь І. П.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/8138/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, суд,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФУ в м. Бердянську і Бердянському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, який був уточнений ним 16.10.2015 року (а.с.48-50). В обґрунтування позову зазначив, що йому з 29.12.2003 року була призначена пенсія за вислугу років, при загальному стажі роботи 31 рік 8 місяців 25 днів. Але 08.01.2004 року він відмовився від цієї пенсії і продовжував працювати в КЗ «Бердянський медичний коледж». При досягненні 60 - річного віку, а саме 12.03.2015 року він подав відповідачу заяву та всі необхідні документи для призначення йому пенсії за віком. 16.03.2015 року він подав ще одну заяву, в якій просив призначити йому пенсію за віком, а не переводити з одного виду пенсії на інший, просив при обчисленні пенсії застосувати ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу загалом в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме 2012,2013,2014 роки. 30.03.2015 року він отримав від відповідача лист, у якому його повідомили, що розрахунок пенсії за віком йому було здійснено відповідно до ч.3 ст.45, ч.1 ст. 40 ЗУ « Про загальнообовязкове пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік. Вважає такі дії відповідача протиправними. Просить суд зобовязати відповідача призначити пенсію за віком, а не переводити пенсію за вислугою років на пенсію за віком; визнати протиправними дії по проведенню нарахування пенсії за віком, здійснити нарахування пенсії за віком із взяттям до уваги, що з 01 січня 2012 року набули чинності зміни до ч.2 ст.40 Закону №1058, яким передбачено, що заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу загалом в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме 2012,2013,2014 роки.

Позивач свої позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Суду додатково пояснив, що 12.03.2015 року він звернувся до управління ПФУ з метою оформлення пенсії за віком. Працівником УПФУ був наданий йому бланк заяви про призначення пенсії, в якому він, за вказівкою цього працівника, вніс відповідні дані про себе і надав довідки про заробітну плату, у тому числі за 2012-2015 роки. Працівник, який приймав у нього документи, сказав йому, що пенсія за віком буде розрахована із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. 16.03.2015 року він написав від руки додаткову заяву про призначення йому пенсії, в якій просив здійснити розрахунок пенсії за віком із врахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу загалом в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відповідно до ч.2 ст.40 Закону №1058. Проте відповідач відмовив йому у цьому, про що надіслав листа від 30.03.2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Пояснення суду в обґрунтування надала аналогічні тим, що викладені в письмових запереченнях(а.с.30-32). В обґрунтування заперечень зазначила, що позивачу ОСОБА_1 29.12.2003 року була призначена пенсія за вислугу років на підставі п.е ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Даний вид пенсії виплачується за умови звільнення з роботи, яка дає право на призначення такої пенсії. 26.12.2003 року позивач подав заяву про припинення виплати пенсії у звязку з тим, що він продовжує працювати з 08.01.2004р. Згідно з ч.2 ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається застрахованій особі довічно, лише один раз. Цим Законом передбачено можливість переведення з одного виду пенсії на інший. 12.03.2015 року позивач скористався таким правом і подав заяву про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Відповідно до ч.3 ст. 45 вищевказаного Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведені з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата за періоди страхового стажу зазначеного в ч.1 ст. 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Цією нормою Закону управління керувалося здійснюючи переведення позивача на пенсію за віком. Просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (зі змінами та доповненнями) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Згідно із вимогами ст.5 вказаного Закону, останнім регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 1 Закону №1058- IV встановлено, що «пенсією» є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види ж пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058- IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Таким законом є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року, яким зокрема, встановлюються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення окремих категорій громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Так, відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно зі ст. 52, п. е ст. 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст. 53 Закону №1788-XII, пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком. Пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку (статті 64-67, 69), одержуваного перед припиненням роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років (статті 54 і 55).

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основною умовою призначення пенсії за вислугу років, є призначення її лише при залишенні роботи, що дає право на цей вид пенсії.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 29.12.2003 року була призначена пенсія за вислугу років відповідно до п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (а.с.33-34).

26.12.2003 року ОСОБА_1 подав до УПФУ заяву (а.с.35), в якій просив призначену йому пенсію за вислугу років не виплачувати, оскільки він продовжує працювати з 08.01.2004 року.

12.03.2015 року позивач звернулася до відповідача з заявою (а.с.55) про призначення йому пенсії за віком (переведення з одного виду на інший), у звязку із досягненням ним віку встановленого абз. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058- IV. До вказаної заяви позивач надав ксерокопії трудової книжки -1, паспорта - 1, ідентифікаційного коду -1, військового білета 1, довідку про стаж -1, довідки про з/плату -6, про що зазначено у розписці-повідомлені на зворотному боці заяви.

Зі змісту цієї заяви не вбачається, що позивач просив призначити йому пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На підставі цієї заяви та поданих до неї документів, відповідачем був здійснений перехід на інший вид пенсії, а саме пенсію за віком з 12.03.2015 року. При розрахунку пенсії відповідач керувався ч.3 ст.45 Закону №1058- IV.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеного саме за цим Законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Верховний Суд України вже висловлював свою позицію щодо застосування частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV. Зокрема, у справі № 21-612а14, постанова в якій ухвалена 31 березня 2015 року, у справі №21-550а15, постанова в якій ухвалена 9 червня 2015 року, він дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон № 1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Правові позиції Верховного Суду України відповідно до вимог ст. 360-7 КАС України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Судом встановлено, що позивачу 29.12.2003 року призначалася пенсія за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Крім того, позивач з 08.01.2004 року по цей час продовжує працювати та сплачує у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно здійснив розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV.

В даному випадку пенсія за віком має розраховуватися із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено частиною 2 статті 40 Закону № 1058-IV.

Так, за правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню. Відповідач зобовязаний провести нарахування позивачу пенсії за віком з 12.03.2015 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати (доходу) по Україні, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії пенсії за вислугу років.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області здійснити нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком, на умовах і в порядку, передбаченому ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме 2012р., 2013р., 2014р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Повний текст постанови особи, які беруть участь у справі, можуть одержати не раніше 27.10.2015р.

Суддя ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлений 26.10.2015 року

Суддя І.П. Прінь