Справа № 810/1541/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1541/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панченко Н.Д. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, третя особа Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріна Агро» звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №19710565 від 02 березня 2015 року, видане державним реєстратором прав на нерухоме майно Гордієнко В.В. Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області;

- зобов'язати Реєстраційну службу Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області здійснити державну реєстрацію іншого права (права оренди земельної ділянки - Договору оренди землі №76 від 28 січня 2015 року) за ТОВ «Маруна Агро» на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої у Васильківському районі Київської області на території Лосятинської сільської ради.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 січня 2015 року між ТОВ «Маруна Агро» (орендар) та громадянкою ОСОБА_4 (орендодавець) укладено договір оренди землі №76, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,04 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с.11).

24 лютого 2015 року позивач звернувся до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції із заявою про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки із кадастровим НОМЕР_1, що розташована у Васильківському районі Київської області на території Лосятинської сільської ради.

02 березня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Гордієнко В.В. прийнято рішення №19710565, яким позивачеві відмовлено у проведенні державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1.

Зазначене рішення мотивоване тим, що відповідно до інформації, яка отримана відповідачем від управління Держземагенства у Васильківському районі, заявлене право зареєстроване за іншою особою.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ст.. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. На виконання покладених цим Законом повноважень державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно з п. 81 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Крім того, відповідно до листа Державної реєстраційної служби України №2951/05-15-13 від 06 серпня 2013 року «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами», з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, сформовану в результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Відповідачем у ході розгляду документів, поданих представником ТОВ «Маруна Агро» для проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, запитано в управлінні Держземагенства у Васильківському районі інформацію щодо наявності державної реєстрації договорів оренди, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с.87).

На вказаний запит управління Держземагенства у Васильківському районі листом від 26 лютого 2015 року №8-1009-0.4-1235/2-15 повідомило Реєстраційну службу Васильківського міськрайонного управління юстиції, що відповідно до книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2012 року зареєстровано 5 договорів щодо земельних ділянок.

Як вбачається із додатку до наведеного листа, договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 (орендар ПСП «Лосятинське») зареєстрований 29 серпня 2012 року за номером 02994 (а.с.84, 85).

Відповідно до договору оренди землі, який укладений 13 серпня 2010 року між Приватним сільськогосподарським підприємством «Лосятинське» (орендар) та громадянкою ОСОБА_4 (орендодавець) за № 229, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,04 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с.80-82).

Судом першої інстанції встановлено, що копія договору від 13 серпня 2010 року на останньому аркуші містить інформацію про його реєстрацію управлінням Держземагенства у Васильківському районі 29 серпня 2012 року за номером 02994.

Відповідно до пунктів 8 та 41 договору оренди від 13 серпня 2010 року, він укладений на 5 років, набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Доказів розірвання договору оренди землі від 13 серпня 2010 року за № 229, укладеного між Приватним сільськогосподарським підприємством «Лосятинське» (орендар) та громадянкою ОСОБА_3 (орендодавець), визнання його недійсним у судовому порядку, доказів державної реєстрації припинення договору оренди, а також доказів повернення орендарем орендодавцеві земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 суду не надано.

Згідно з копією акта прийому-передачі землі в оренду від 13 серпня 2010 року та копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, протоколу загальних зборів учасників ПСП Лосятинське №04/0213 від 04 лютого 2013 року, №24/05/13 від 24 травня 2013 року, передавального акта (разом із додатком №10), ПСП «Лосятинське» було припинене шляхом приєднання до ПСП «Агрофірма «Світанок» та останній є правонаступником всіх прав та обовязків реорганізованого підприємства (а.с.50-52, 57-66).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що сторони договору право оренди земельної ділянки не припиняли, ПСП «Агрофірма «Світанок» земельну ділянку орендодавцеві не повертало та продовжує нею користуватись у відповідності до умов договору.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо чинності договору оренди землі, укладеного 13 серпня 2010 року між ПСП «Лосятинське» (ПСП «Агрофірма «Світанок») (орендар) та громадянкою ОСОБА_4 (орендодавець) за № 229, зареєстрованого 29 серпня 2012 року за №02994 .

Позивач посилається на витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 листопада 2014 року №НВ-014, як на доказ відсутності зареєстрованого права оренди земельної ділянки за іншою особою.

Форма витягу з Державного земельного кадастру визначена Порядком ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (додаток №47 до Порядку), відповідно до якого, витяг з Державного земельного кадастру містить серед іншого розділи «Відомості про оренду, суборенду».

Проте, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 листопада 2014 року №НВ-014 взагалі не містить зазначеного та, як наслідок, не підтверджує або не спростовує інформацію щодо наявності зареєстрованого права оренди земельної ділянки за іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Водночас, відповідно до чинного законодавства України, реєстрація договорів оренди землі з новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, підставою для його прийняття є інформація Управління Держземагентства у Васильківському районі про реєстрацію заявленого права за іншою особою, відповідно, заявлене TOB «Маруна Aгpo» право оренди земельної ділянки та додані до заяви документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Частиною 1 ст. 182 Цивільного кодексу України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Враховуючи наявність договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1, укладеного 13 серпня 2010 року між Приватним сільськогосподарським підприємством «Лосятинське» (орендар) та громадянкою ОСОБА_4 (орендодавець) за № 229, відсутність доказів припинення його дії, зважаючи на обов'язковість державної реєстрації припинення договору оренди землі, недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку - виключається можливість повторної реєстрації права оренди земельної ділянки, якщо договір оренди такої земельної ділянки уже зареєстрований.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем надано достатньо доказів правомірності дій щодо прийняття оскаржуваного рішення №19710565 від 02 березня 2015 року про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, що підтверджується наведеними законодавчими нормами та матеріалами справи.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 23.10.2015

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.