Справа № 806/4858/15
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"22" жовтня 2015 р. Справа № 806/4858/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "21" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, третя особа: Управління державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирської області про визнання нечинними платіжних доручень № 246, № 253, № 254, № 292, № 54, № 66 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (м.Житомир), третя особа - Управління державної казначейської служби у м.Житомир, в якому просив визнати нечинними платіжні доручення: № 246 від 26.10.2005 року, № 253 від 03.11.2005 року, № 254 від 09.11.2005 року, № 292 від 19.12.2005 року, № 54 від 13.04.2006 року, № 66 від 25.04.2006 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.09.2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (м.Житомир), третя особа - Управління державної казначейської служби у м.Житомирі про визнання нечинними платіжних доручень № 246, № 253, № 254, № 292, №54, № 66.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 1.30 ч.1 ст.1 Закону України від 05.04.2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Колегія суддів зазначає, що оспорювані платіжні доручення є лише засобом документування певних дій та обставин, що ним передували, і, таким чином, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні частини першої статті 17 КАС, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Платіжне доручення по своїй суті є допоміжним документом, який лише підтверджує факт перерахування коштів, та взагалі не може бути предметом оскарження в суді, незалежно від юрисдикції суду.

Визначення правовий акт індивідуальної дії, застосоване у статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно розуміти як прийнятий суб'єктом владних повноважень у межах компетенції та за встановленою процедурою офіційний письмовий документ у формі рішення, що має персональний характер (стосується прав, інтересів та обов'язків конкретної особи), вичерпується одноразовим застосуванням.

Обов'язковою ознакою правового акта індивідуальної дії є створення ним юридичних наслідків у формі прав, обов'язків їх зміни чи припинення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі за вимогою позивача щодо визнання нечинними платіжних доручень № 246, № 253, № 254, № 292, № 54, № 66 підлягає залишенню без зміни, оскільки прийнята з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "21" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств м.С.П.Корольова,3/14,м.Житомир,10014

4-третій особі: Управління державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирської області - вул.1-го Травня,12/5,м.Житомир,10008,