Справа № 344/4775/13а,2а/344/8/15
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Справа № 876/8622/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2015 року про відмову в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2013 року позивач - ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до відповідача - Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті недоплаченої різниці в компенсаціях, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС I категорії, інваліду II групи, що не відповідає ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок недоплаченої різниці в компенсаціях відповідно до вимог ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; стягнути з відповідача недоплачену різницю в компенсаціях у розмірі 16435,20 грн.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2013 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової компенсації за шкоду здоров'ю відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за 2012 рік. Зобов'язано Департамент соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням сум виплаченої йому такої допомоги. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постанову звернено до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2013 року у справі №344/4775/13-а, 2а-344/423/13 в частині негайного виконання скасовано. У решті постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2013 року у справі №344/4775/13-а, 2а-344/423/13 залишено без змін.

В липні 2015 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у справі, просив ухвалити додаткову постанову про стягнення з відповідача на його користь перерахованої невиплаченої одноразової грошової компенсації в розмірі 17110,20 грн.

Ухвалою Івано-Франківської області від 07 серпня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим і таким, що не відповідає обставинам справи та постановлене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, просить таке скасувати та прийняти нове про ухвалення додаткового рішення у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, покликаючись на норми ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» зазначає, що зміни в правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішення загальнообов'язкового характеру, унеможливлюють їх виконання. Наведені факти дають підстави для винесення судом додаткової постанови про стягнення з відповідача в його користь невиплаченої грошової компенсації, перерахунок якої здійснено відповідачем.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України - суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Івано-Франківського міського суду від 30 квітня 2013 року позовні вимоги було задоволено частково та відмовлено саме в частині вимоги стягнення з відповідача недоплаченої різниці в компенсаціях в розмірі 16435,20 грн.

В постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року вказано на відсутність підстав для визначення в судовому порядку конкретного розміру допомоги, оскільки такий повинен визначатися саме органами соціального захисту населення, а не судом.

Таким чином, оскільки викладена в заяві про винесення додаткового рішення у справі вимога розглядалася судом першої інстанції та апеляційним судом про винесенні постанов від 30 квітня 2013 року та від 26 листопада 2014 року відповідно, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в задоволенні такої заяви слід відмовити.

Відтак, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про відмову в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення у даній справі, прийняв законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм процесуального права. Апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовує, відтак задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2015 року у справі № 344/4775/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська