Справа № 2а/0270/3962/12
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 грудня 2013 р. Справа № 2а/0270/3962/12

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Вільчинський Олександр Ванадійович, розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи № 2а/0270/3962/12 за позовом: Державної фінансової інспекції у Вінницькій області до: Вінницького обласного клінічного диспансеру радіаційного захисту населення про: зобов'язання вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Державної фінансової інспекції у Вінницькій області до Вінницького обласного клінічного диспансеру радіаційного захисту населення про зобов'язання вчинення дій.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.06.2013р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Ухвалою суду від 17.06.2013р. виправлено описку, допущену у резолютивній частині даної постанови.

Не погодившись з даним фактом, відповідачем подано апеляційні скарги на зазначену вище постанову та ухвалу суду. Апеляційну скаргу на постанову суду від 14.06.2013р. ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013р. залишено без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, апеляційну скаргу на ухвалу суду від 17.06.2013р. задоволено частково, ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

На підставі вищезазначеного, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.11.2013р. дана адміністративна справа призначена до розгляду.

Сторони в судове засідання не з'явились, однак подали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 168 КАС України, суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи в порядку письмового провадження, а з урахуванням ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 168 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З урахуванням аналізу зазначеної норми, суд зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення.

Судом встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.06.2013р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі. У резолютивній частині даної постанови судом помилково не вказано п. 14 листа-вимоги Державної фінансової інспекції у Вінницькій області від 19.06.2012р. № 02-04-20-14/4633. Ухвалою суду від 17.06.2013р. дану описку виправлено, та зазначено у резолютивній частині постанови п. 14 вказаного вище листа-вимоги, а саме: відображення дебіторської заборгованості перед Департаментом праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради та Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, а також забезпечити відшкодування останніми коштів в сумі 411,76 грн. та 2 234,93 грн. відповідно.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови суду від 14.06.2013р., судом досліджено та надано правову оцінку заявленим позовним вимогам, а саме: п. п. 5, 10, 11, 14 та 16 листа-вимоги Державної фінансової інспекції у Вінницькій області від 19.06.2012р. № 02-04-20-14/4633. Натомість, резолютивна частина даної постанови суду містить вимоги щодо виконання відповідачем п. п. 5, 10, 11 та 16 даного листа-вимоги.

Тобто, в резолютивній частині постанови судом помилково не зазначено п. 14 листа-вимоги Державної фінансової інспекції у Вінницькій області від 19.06.2012р. № 02-04-20-14/4633, що спричинило неповноту судового рішення.

В контексті даної спірної ситуації, важливо підкреслити, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. Окрім того, ухвалення додаткової постанови, в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 168 КАС України, можливе лише тоді, коли для її прийняття немає необхідності знову досліджувати докази.

Аналогічна позиція закріплена п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013р.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин, здійснивши системний аналіз правових норм та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку постановити додаткове судове рішення.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 168, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов'язати Вінницький обласний клінічний диспансер радіаційного захисту населення виконати законні вимоги листа-вимоги Державної фінансової інспекції у Вінницькій області від 19.06.2012 року №02-04-20-14/4633 в частині:

п. 14 - відображення дебіторської заборгованості перед Департаментом праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради та Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, а також забезпечити відшкодування останніми коштів в сумі 411,76 грн. та 2 234,93 грн. відповідно.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно

Суддя______________

Секретар___________