Справа № 823/1907/15
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року справа № 823/1907/15

17 год. 19 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Коваленка В.І.,

за участю секретаря Савости С.В.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

відповідачів не зявились,

третьої особи ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства БМ Банк до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції, старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю Уманьпромжитлобуд-2, про визнання протиправними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» звернулось до суду з адміністративним позовом до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції, старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Уманьпромжитлобуд-2», в якому просить:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження №35209509 від 22.06.2015р.;

- скасувати постанову державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження №35209509 від 22.06.2015р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.03.2010 року між відкритим акціонерним товариством БМ Банк та ТОВ «Христинівка-Агро» укладено договір 38/3/19032010-DC відновлювальної кредитної лінії. З метою забезпечення виконання зобов'язання ТОВ «Христинівка-Агро» за кредитним договором між позивачем та ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» 19.03.2010р. укладено договір іпотеки нерухомого майна № 38/3/19032010-DC-1, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку, а банк прийняв в іпотеку предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - нежитлові будівлі і споруди, загальною площею 6 354,0 кв.м. та земельну ділянку, загально площею 4,5992 га, кадастровий номер :03:003:0964, цільове призначення - для виробничих потреб (виготовлення будівельних матеріалів).

Як вказує позивач, у звязку з невиконанням ТОВ «Христинівка-Агро» своїх зобовязань за кредитним договором за заявою банку 19.07.2011р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис № 1556 на вищезазначеному договорі іпотеки, який предявлено до виконання Уманському міському відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції.

ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» оскаржило в судовому порядку вказаний договір іпотеки. Крім того, не погоджуючись з виконавчим написом нотаріуса ТОВ Уманьпромжитлобуд-2 намагалось визнати виконавчий напис недійсним. Так, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2014р. у справі № 705/359/13 виконавчий напис № 1556 від 19.07.2011р. визнано недійсним. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 01.04.2014р. рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» відмовлено. Ухвалою ВССУ від 16.05.2014р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» у вказаній справі.

Позивач зазначає, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.12.2014р. у справі №705/1702/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області 28.04.2015р., визнано недійсним договір іпотеки нерухомого майна №38/3/19032010-DC-1 від 19.03.2010р.

У звязку з визнанням недійсним договору іпотеки державний виконавець прийняв спірну постанову про закінчення виконавчого провадження. Позивач вважає такі дії державного виконавця є неправомірними, оскільки виконавчий напис нотаріуса № 1556 від 19.07.2011р. є чинним, а тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження. Позивач стверджує, що не пропустив строку звернення до суду з позовом про скасування спірної постанови тому, що дізнався про неї 24.07.2015р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі подали заперечення проти позову, обґрунтовуючи їх тим, що визнання недійсним зазначеного договору іпотеки є підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 4 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідачі також зазначили, що постанова про закінчення виконавчого провадження №35209509 від 22.06.2015р. направлена сторонам виконавчого провадження у триденний термін, а тому позивач пропустив десятиденний строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідач - Уманський міський відділ державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, проте направив до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника та за відсутності старшого державного виконавця Кравченко М.В.

Старший державний виконавець Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ Уманьпромжитлобуд-2 подав заперечення проти позову, в яких підтримав твердження відповідачів про законність спірної постанови та з аналогічних підстав просив залишити без розгляду позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно та обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до такого висновку.

Вирішуючи питання щодо пропуску позивачем строку звернення за захистом своїх прав до суду, суд зазначає, що відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частинами 1, 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивач у даній справі є стороною виконавчого провадження №35209509, строк звернення до адміністративного суду для останнього встановлений наведеними положеннями статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України та становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що про спірна постанова одержана позивачем 24.07.2015р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а позовна заява подана до суду 03.08.2015р., тобто в межах десятиденного строку звернення до суду за захистом прав.

При цьому, посилаючись на пропуск позивачем вказаного строку на оскарження постанови державного виконавця, відповідач та третя особа не надали доказів, які підтверджують, що позивач одержав цю постанову до 24.07.2015р., тобто дізнався про порушення своїх прав раніше.

Таким чином, позивач строк звернення до суду за захистом прав не пропустив, а тому підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ТОВ «Христинівка-Агро» укладено договір №38/3/19032010-DC відновлювальної кредитної лінії (далі кредитний договір), за умовами якого банк зобов'язувався надати, а позичальник зобов'язався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит в розмірі 172 000,00 євро, сплачувати проценти за користування кредитом. Кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії з остаточним терміном повернення не пізніше 18.03.2011р.

Суд встановив, що для забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Христинівка-Агро» за кредитним договором між позивачем та ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» 19.03.2010р. укладено договір іпотеки нерухомого майна № 38/3/19032010-DC-1, посвідчений держаним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим № 1- 297, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку, а позивач прийняв в іпотеку предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - нежитлові будівлі і споруди, загальною площею 6 354,0 кв.м., що знаходяться за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Енергетична, 1-Г та земельну ділянку, загально площею 4,5992 га, кадастровий номер :03:003:0964, цільове призначення - для виробничих потреб (виготовлення будівельних матеріалів), що знаходяться за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Енергетична, 1.

У звязку з невиконанням ТОВ «Христинівка-Агро» своїх зобовязань за кредитним договором 19.07.2011р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис № 1556 про звернення стягнення на зазначене майно. Вказаний виконавчий напис предявлений позивачем до виконання.

Постановою державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції від 16.11.2012р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1556, виданого 19.07.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2».

При дослідженні письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 серпня 2012 року у справі № 2-1720-11 встановлено, що договір іпотеки від 19 березня 2010 року № 38/3/19032010-DC-1, сторонами в якому зазначено АТ БМ Банк та ТОВ Уманьпромжитлобуд-2, є нікчемним; застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом зобовязання Уманської державної нотаріальної контори виключити з Державного реєстру іпотек реєстраційний запис від 19 березня 2010 року № 9638700; визнано таким, що не підлягає виконанню та скасовано виконавчий напис № 1556 від 19.07.2011р. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 31.10.2012р., залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.06.2013р., рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2014р. у справі № 705/359/13 виконавчий напис № 1556 від 19.07.2011 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, визнано недійсним. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 1 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ Уманьпромжитлобуд-2 відмовлено. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2014р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ Уманьпромжитлобуд-2 на вказану ухвалу апеляційного суду Черкаської області.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.12.2014р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28.04.2015р., у справі № 705/1702/14-ц за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Христинівка-Агро», про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» до ПАТ «БМ Банк» про визнання недійсним договору іпотеки нерухомого майна, відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення з кожного з них заборгованості за договором №38/3/19032010-DС відновлювальної кредитної лінії від 19.03.2010 року в сумі 3 932 446 грн. 28 коп.

Зустрічний позов ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» до ПАТ «БМ Банк» задоволено. Визнано недійсним договір № 38/3/19032010-DС-1 іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010 року, укладений між ПАТ «БМ Банк» та ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2», посвідчений державним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори ОСОБА_5І за реєстровим № 1-297.

На підставі наведеного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.12.2014р. та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28.04.2015р., керуючись пунктом 4 частини 1 статті 49, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 352096509.

Вирішуючи питання про правомірність спірної постанови, суд враховує, що згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі Закон України № 606) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону № 606 примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Частиною першою та абзацом першим частини другої статті 11 Закону № 606 встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом

В силу положень частини 1, пункту 4 частини 2 статті 17 Закону № 606 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі написи нотаріусів.

З наведених законодавчих норм вбачається, що державний виконавець зобовязаний вчинити виконавчі дії у спосіб передбачений виконавчим написом нотаріуса, який є виконавчим документом.

Виходячи з положень пункту 4 частини 1 статті 49 Закону №606 виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, наведені положення статті 49 Закону №606 наділяють державного виконавця повноваженнями закінчити виконавче провадження у разі скасування рішення суду чи рішення іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу, що вказані положення статті 49 Закону №606 розширеному тлумаченню не підлягають та не передбачають закінчення виконавчого провадження у звязку із визнанням недійсним у судовому порядку договору іпотеки на підставі якого видано виконавчий напис нотаріуса, оскільки договір іпотеки не є рішенням суду чи іншого органу (посадової особи).

На переконання суду, державний виконавець не має повноважень зясовувати наявність чи відсутність спору між сторонами щодо законності звернення стягнення на предмет іпотеки. Натомість, державний виконавець зобовязаний здійснювати виконавчі дії на підставі виконавчого документа, яким є виконавчий напис нотаріуса.

В даному випадку підставою для закінчення виконавчого провадження в розумінні пункту 4 частини 1 статті 49 Закону №606 може бути визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В контексті наведеного, суд зазначає, що питання законності виконавчого напису нотаріуса № 1556 від 19.07.2011р. неодноразово вирішувалось вищевказаними рішеннями судів, однак, позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому станом на час прийняття державним виконавцем спірної постанови, відсутнє рішення суду, яким виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що старший державний виконавець Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 діяла протиправно, а спірна постанова про закінчення виконавчого провадження №35209509 від 22.06.2015р. винесена державним виконавцем без належних правових підстав, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 73 грн. 08 коп. Зважаючи, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, вказаний судовий збір підлягає стягненню з Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження №35209509 від 22.06.2015р.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження №35209509 від 22.06.2015р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції на користь публічного акціонерного товариства БМ Банк судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2015 року.