Справа № 2-а-1048/11
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ун. № 2-а-1048/11
пр. №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року Святошинський районний суд м.Києва

суддя Петренко Н. О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про зобов»язання вчинити дії, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва перерахувати та виплатити їй додаткову пенсію з 17 липня 2010 року з урахуванням проведених виплат, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є постраждалою від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалід ІІІ, отримує пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров»ю у значно меншому розмірі ніж це передбачено ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Просить зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва провести перерахунок та виплату додаткової пенсії з 17 липня 2010 року у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ст. 50 Закону інвалідам ІІІ групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Позивач просить позов задовольнити та зобов»язати відповідача зробити перерахунок відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання був належним чином повідомлений. Причини неявки суду невідомі. Надав суду заперечення проти адміністративного позову від 11.02.2011 року, просить відмовити в задоволенні позову та слухати справу у відсутність представника відповідача. Свої заперечення мотивує тим, що позивач отримує пенсію за віком, а додаткову пенсію як інваліду ІІІ групи розраховують по Постанові КМУ від 28.05.2008 роу №530, що становить 15% прожитковго мінімуму для осіб, які втартили працездатність. Тому розмір додаткової пенсії як інваліду ІІІ групи з січня 2011 року становить 112,50 грн. Таким чином, додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров»ю, визначену Законом України » Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачувалася позивачу у повній відповідності до норм чинного законодавства.

Згідно ч.4 ст. 128 КАС України у разі не прибуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату та час судового засідання, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач належить до І категорії, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 129450. Згідно вкладки №134273 до посвідчення А № 129450 від 02 листопада 1998 року позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно довідки МСЕК позивачу встановлена ІІІ група інвалідності з 15.10.1998 року безстроково.

Згідно ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам ІІІ групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком .

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави(ст.3), права і своюбоди людини є невідчужуваними та неплорушними(ст.21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (ст. 22).

За змістом положень ч.2 , ч.3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовяковість якого надана Верховною Радою України іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У звязку з цим при визначенні розміру додаткової пенсії позивачеві підлягає застосуванню саме ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зі ст. 50 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС випливає, що під час визначення розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно- правового акта, який би визначив цей розмір або встановлював інший розмір немає.

Зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, суд вважає за можливе застосувати саме ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування для розрахунку розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується як розрахункова величина для визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії, передбаченої Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, оскільки даний Закон передбачає в якості критерію визначення розміру саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не супечить ч.3 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

За таких підстав бездіяльність Управління пенсійного фонду Святошинського району м. Києва, що полягає у відмові позивачу здійснити перерахунок додаткової пенсії, привести її розмір у відповідність із ст.50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС є протиправною.

Суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням проведених виплат з 17 липня 2010 року та провести відповідні виплати.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 64 Конституції України, ст. 50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст. ст. 7-11, 9, 69-71, 94, 97, 99, 100, 158-163, 182-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про зобов»язання вчинити дії задовольнити .

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 17 липня 2010 року за виключеням проведених виплат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: