Справа № 813/3349/15
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року Справа № 813/3349/15

16 год. 47 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Небесна М.В.,

представник позивача ОСОБА_1,

від відповідача не прибув,

від третьої особи не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, про визнання протиправною та скасування державної реєстрації транспортного засобу.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2М.) з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі відповідач, УДАІ ГУ МВС України у Л/о), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі третя особа, ДПІ у Шевченківському районі м. Львова), в якому просить визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року випуску, що проведена 15.08.2009 року на імя ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що умовою державної реєстрації транспортного засобу на момент самої реєстрації є вже сплачений його власником податок з власників транспортних засобів відповідно до Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів». З врахуванням того, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова встановлено, що першу реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року, зареєстровано 15.08.2009 року та несплачено податку на суму 17227,00 грн., перша реєстрація вказаного транспортного засобу була вчинена не позивачем, незаконним шляхом та з істотним порушенням порядку державної реєстрації транспортних засобів тому дії відповідача щодо реєстрації такого транспортного засобу слід визнати протиправними, а державну реєстрацію автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року скасувати.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавав.

16.07.2015 року за вх. № 23524 через канцелярію Львівського окружного адміністративного суду надійшло заперечення на позовну заяву /а.с.77-79/. Також, 09.10.2015 року за вх. № 33543 надійшло доповнення до заперечення /а.с.112-115/. Зазначено, що підстави для визнання реєстрації вказаного транспортного засобу протиправною відсутні. Одночасно з цим відповідач зазначає, що згаданий автомобіль є в переліку транспортних засобів, щодо яких накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) постановою старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області від 23.05.2011р. Просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час і місце судових засідань повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавала.

Суд заслухав пояснення представника позивача, зясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та обєктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області (далі - Львівський ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області) надав інформацію ДПА у Львівській області про фізичних осіб, якими протягом 2008 - 2010 р.р. здійснювалась перша реєстрація вантажних автомобілів в Україні та інформацію про сплату податку, що підлягає перевірці органами державної податкової служби. Серед зазначених фізичних осіб вказано і позивача ОСОБА_3, яка змінила прізвище на ОСОБА_2 /а.с.10, 11/.

Згідно з даними УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на імя позивача зареєстровано автомобіль марки Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року випуску /а.с.80, 81/.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року (справа № 1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_4, начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області встановлено що, "….протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб…, зокрема транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року випуску, зареєстровано 15.08.2009 року, ОСОБА_3, несплата податку 17227,00 грн." /а.с.46/.

Представник позивача пояснив, що позивач ніколи особисто не ввозив на територію України, не розмитнював та не реєстрував на своє імя транспортний засіб марки Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року випуску, жодних документів необхідних для вчинення державної реєстрації не підписував, податок не сплачував. Крім того, від свого імені не видавав довіреності іншим особам на придбання, розмитнення вказаних транспортних засобів та постановлення їх на облік в органах ДАІ на його імя, вищевказаним транспортним засобом ніколи не користувався. Таким чином, на думку позивача, державна реєстрація транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року випуску на імя позивача є протиправною та звернувся з вказаним позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України Про дорожній рух № 3353-ХІІ від 30.06.1998 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державна реєстрація і облік транспортних засобів здійснюються органами ДАІ МВС, а їх порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів № 1963-ХІІ від 11.12.1991 року (втратив чинність), фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 цього ж Закону, у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок), встановлено єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції.

Згідно з п. 8 цього ж Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: 1) довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; 2) договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; 3) довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; 4) акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; 5) митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 40 цього ж Порядку, у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів Державтоінспекції оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до органів внутрішніх справ для подальшого проведення перевірки. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.

Згідно з п. 3.6. Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ України № 379 від 11.08.2010 року, квитанції або платіжні доручення про сплату вартості послуг, спеціальної продукції та обов'язкових платежів власників ТЗ долучаються до реєстраційної справи (крім квитанцій про сплату збору за першу реєстрацію ТЗ, які повертаються власнику, а до справи долучаються їх копії).

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Статтею 5 Закону України Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів передбачено, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої державної реєстрації в Україні.

Відповідно до Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них", затвердженої наказом МВС № 379, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату, час здійснення касової операції, а також підпис банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Суд зазначає, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації, а не після, а загалом такий повинен бути сплачений і надійти до відповідного бюджету.

Таким чином, встановлення факту несплати податку з власників транспортних засобів, самохідних машин та механізмів при першій реєстрації транспортного засобу є підставою для скасування такої державної реєстрації.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Позивачем до матеріалів справи долучено копію довідки про результати перевірки щодо сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів № 26756 від 11.11.2010 року стосовно ОСОБА_3, відповідно до якої при розрахунку податку з власників транспортних засобів за даними нараховано такого на суму 17227,00 грн., однак такий не сплачено та зафіксовано відхилення в сумі 17227,00 грн. /а.с.12, 13/.

Крім цього, на запит ДПА у Львівській області № 10/17-118/361 від 09.09.2010 року по сплаті податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів надано інформацію, що проведення сплати податку за транспортний засіб Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року випуску ОСОБА_3 не знайдено квитанцій про сплату /а.с.14, 15/.

До матеріалів адміністративної справи представником позивача долучено копію вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року у справі № 1-233/11, який набрав законної сили, у якому судом встановлено, що протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, зокрема, на ОСОБА_3 транспортний засіб марки Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року випуску, зареєстровано 15.08.2009 року /а.с.46/.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що кошти з податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за першу реєстрацію транспортного засобу марки транспортний засіб марки Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року випуску від ОСОБА_3, до бюджету не надходили.

Суд зазначає, що сам факт вчинення реєстраційної дії на ім'я ОСОБА_3 не може бути беззаперечним доказом правомірного оформлення такої державної реєстрації транспортних засобів, враховуючи, що платіжний документ не знайдено, а кошти до бюджету фактично не надійшли.

Таким чином, працівниками ВРЕР ОСОБА_5 України у Львівській області державна реєстрація вказаного транспортного засобу проведена з порушенням вимог Закону України Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а відтак, є протиправною і підлягає скасуванню.

Вказана правова позиція кореспондується з висновками колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 22 жовтня 2013 року № 21-104а13 та постанові від 17 грудня 2013 року № 21-422а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України, а згідно з ч. 2 цієї ж статті, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються дії відповідача, субєкта владних повноважень, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряє чи вчинені вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Обставини справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, підтвердженими наявними у матеріалах адміністративної справи доказами, тому слід задовольнити.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати державну реєстрацію транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, повноваження адміністративного суду у співставленні з позовними вимогами, з позиції суду належним та допустимим способом захисту прав позивача за даних обставин є визнання протиправною реєстрації транспортного засобу та зобовязання відповідача скасувати таку реєстрацію.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України на користь позивача слід стягнути судовий збір сумі 73,08 грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та зобовязати Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області скасувати державну реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, д.н.з ВС 8840 АН, 2002 року випуску, що проведена 15.08.2009 року на імя ОСОБА_3.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (м. Львів, вул. Ю. Липи, 20/44; КС921359) судові витрати у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.10.2015 року.

Суддя Кравців О.Р.