Справа № 2-а/1970/2717/12
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2012-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2717/12

20 липня 2012 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич H.A.

при секретарі Стасюк A.B.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1Б

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Борщівському районі Тернопільської і області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області (надалі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Борщівському районі Тернопільської області (надалі відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, зокрема позивач просить визнати дії відповідача не правомірними щодо не включення в акти щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв»язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та зобов»язати відповідача включити в акти щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв»язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з січня 2012 року по червень 2012 року/витрати на виплату пенсіонерам щомісячної державної адресної допомоги та витрати на доставку та виплату пенсій, які збільшилися у зв'язку з виплатою щомісячної державної адресної допомоги та відшкодувати зазначені витрати.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Борщівському районі Тернопільської області не включає в акти щомісячної звірки, витрати Управління пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області на виплату щомісячної державної адресної допомоги та витрати на доставку та виплату пенсій , які збільшилися у зв»язку з виплатою щомісячної державної адресної допомоги, у зв'язку з чим, за період К- з січня 2012 року по червень 2012 року заборгованість відповідача перед управлінням ПФУ складає 150 955,44 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Від позивача до початку судового розгляду справи надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечив, подавши письмове заперечення та пояснивши, що адресна допомога, як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Також зазначив, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога, а отже фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальна страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що Загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Стаття 25 Основ визначає види соціальних послуг та матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХІV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі Закон №1105-ХІV) фонд зобов'язано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом передбачений статтею 21 Закону № 1105-ХІV.

Відповідно до цієї статті Фонд зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та 5 повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в ют числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійною захворювання, у разі настання страхового випадку.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, пов»язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв»язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання витрат (далі Порядок), затвердженим постановою Правління Пенсійного Фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04.03.2003 року № 5-4/4.

Відповідно до п.4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідне до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії . зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Даний перелік є вичерпним і до нього не віднесену «адресну допомогу до пенсії», яка призначена та виплачена позивачем згідно постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року «ОСОБА_1 питання пенсійного забезпечена громадян».

Кабінет Міністрів України постановою від 26 березня 2008 року № 265 установив, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. У разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Вирішуючи питання чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду, необхідно враховувати те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є цільове використання коштів. Відповідно до статті 46 Закону № 1105-XIV кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

Така ж позиція відображена у постановах Верховного Суду України від 6 червня 2011 року по справі 21-57а11, від 14 листопада 2011 року по справі № 21-343а11 та від ЗО січня 2012 року по справі №21-428а11.

Приймаючи до уваги вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.6, 50, 86,128,158,163,186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Борщівському районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та відшкодувати кошти в сумі 150 955,44 грн. - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.