Справа № 2-а-1511/11
Суддя: Окунь Т. В.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1511/11
Постанова

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії,

встановив

В грудні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати незаконною бездіяльність Управління та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради в частині нездійснення перерахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на рівні прожиткового мінімуму, що діяв на час нарахування допомоги та зобовязати відповідача провести перерахунок призначеної їй державної допомоги із здійсненням відповідної виплати за період з 01 грудня 2009 року до 31 листопада 2010 року включно

Заявлені вимоги, підтримані позивачем в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на порушення відповідачем вимог ст.. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин та ст. 43 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, відповідно до положень якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом в даному випадку положеннями Законів України Про державний бюджет України на 2009, 2010 роки відповідно, з наведенням механізму проведеного розрахунку (а.с.8), згідно з яким розмір допомоги по догляду за дитиною становить 7525 грн.

Представник відповідача позов не визнала. Вважає, що твердження позивача на обґрунтування заявленого позову є наслідком невірного тлумачення нею норм законодавства, які регулюють порядок призначення державної допомоги. Відповідно до положень ст.5 ЗУ Про державну допомогу сімям з дітьми, органами, що призначають та здійснюють виплату державної допомоги сім'ям з дітьми, є органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків, і керуються в своїй діяльності положеннями ЗУ Про державну допомогу сімям з дітьми та ЗУ Про державний бюджет з дотриманням порядку призначення допомоги, як він визначений Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затв. Постановою КМУ № 256 від 04 березня 2002 року. Через необґрунтованість позову та пропущення строку звернення до суду, в його задоволенні просить відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені ними на обґрунтування власних вимог і заперечень докази, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11) і перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради як особа, яка застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування та отримує допомогу в розмірі по 130 грн. щомісяця (а.с. 17).

Наводячи мотиви предявлених позовних вимог, та посилаючись на те, що допомога по догляду за дитиною надається застрахованим особам і призначена їй у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством для працездатних застрахованих осіб, ОСОБА_1 просить провести перерахунок призначеної допомоги по догляду за дитиною відповідно до положень ст. 43 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням в звязку із так званим «страховим випадком» - її перебуванням у відпустці в звязку із народженням та догляду за дитиною.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається із змісту ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, представник відповідача, пославшись на положення ст. 95 Конституції України, відповідно до положень якої будь-які видатки Держави на загальносуспільні потреби, розмір і їх цільове призначення визначаються виключно ЗУ «Про державний бюджет України на відповідний рік», зазначила, що застосування положень ст.43 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в даному випадку є неприпустимим, оскільки виплати по соціальному страхуванню мають інше цільове призначення, проводяться з інших фінансових джерел, і віднесені за Законом до обовязку Фонду, а не Управління соціального захисту населення, з огляду на просить відмовити позивачу в задоволенні позову з цих мотивів. Вважає, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення ст..15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції ЗУ № 107-УІ від 28.12.2007 року, крім того, до спірних правовідносин відповідач просить застосувати положення ч.1 ст.100 КАС України.

Вирішуючи справу відповідно до спрямованості завдання адміністративного судочинства та специфіки предмету судового розгляду, з огляду на критерії, зазначені в ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного:

Позивач звернулась до суду за захистом порушеного права права на отримання соціальної допомоги по догляду за дитиною в розмірі, який за її посиланням має бути розрахований в порядку та розмірі, передбаченому ст..15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин та ст.43 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням .

Доводячи суду поважність причини пропущення строку звернення до суду, ОСОБА_1 послалась на ту обставину, що після народження сина основна її увага була прикута до дитини, до того ж вона є юридично необізнаною особою, спірне питання намагалась вирішити позасудовим порядком, і до суду звернулась одразу після того, як отримала від Управління мотивовану відповідь (а.с. 15). Інші причини його пропущення у своєму клопотанні позивач не наводить.

Відповідно до положень ч.1 ст. 99 КАСУ для звернення до суду за захистом порушеного права встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення. Враховуючи мотиви, які наводить позивач в заяві на відновлення пропущеного строку, за умови щомісячного отримання нею допомоги по догляду за дитиною та відповідної можливості визначитись з її належним розміром, не може бути визнана поважною та слугувати підставою для поновлення строку звернення до суду.

З огляду на вищенаведене розгляду по суті підлягають вимоги в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною за період з 01червня 2010 року до 31 листопада 2010 року включно.

Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ Про державну допомогу сімям дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого Законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років»

Розділом П ст..12 ЗУ Про державний бюджет на 2008 рік /далі по тексту Закон № 107-УІ від 28.12.2007 року/ саття.15 ЗУ Про державну допомогу сімям дітьми була викладена в новій редакції, згідно з якою виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., починаючи з 01 січня 2008 року 50%, з 01 січня 2009 75%, з з 01 січня 2010 року 100% прожиткового мінімуму для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців відповідно.

Разом з тим, Розділом Ш «Прикінцеві положення» цього ж Закону № 107-УІ від 28.12.2007 року було визначено, що розділ П «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»/ в т.ч. нова редакція ст..15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми»/ діє до 31 грудня 2008 року.

Отже, починаючи з 01.01.2009 року, відповідно до п.2 Розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону № 107-УІ від 28.12.2007 року почала діяти редакція ст. 15 ЗУ Про державну допомогу сімям дітьми в своїй останній редакції від 09.07.2007 року, в якій вона існувала до внесення змін від 28.12.2007 року.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пунктом 1 частини 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До спірних правовідносин з приводу призначення ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку підлягає застосуванню ст. 15 ЗУ Про державну допомогу сімям з дітьми в останній редакції від 09.07.2007 року, що почала діяти з 01.01.2009 року і діяла на момент виникнення у позивача права на отримання допомоги, з огляду на що Управління праці та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області повинно було діяти у відповідності до ст. 15 ЗУ Про державну допомогу сімям з дітьми у згаданій редакції та призначити позивачеві допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а не у розмірі 130 грн.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що, починаючи з грудня 2009 року відповідач повинен був призначити та виплатити позивачеві допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, тому вважає обгрунтованими /в межах встановлених Законом процесуальних строків звернення до суду/ позовні вимоги в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення провести перерахунок та після його проведення виплатити різницю в отриманій та перерахованій допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки саме такий порядок (призначення та наступна виплата) передбачений чинним законодавством України і він не дотриманий відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.100, ст.ст.159,160 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку звернення до адміністративного суду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області про призначення ОСОБА_1 протягом періоду з 01червня 2010 року до 31 листопада 2010 року включно допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області призначити та виплатити ОСОБА_1 протягом періоду з 01червня 2010 року до 31 листопада 2010 року включно з урахуванням раніше виплачених сум допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленому ст.15 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" в редакції, що діє з 01.01.2009 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судове рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_4

З оригіналом вірно: Суддя: Т.В. Окунь