Справа № 530/1153/15-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 р. Справа № 530/1153/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області на постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.09.2015р. по справі № 530/1153/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області

про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області щодо перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернулась до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області, в якому просила суд:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області в частині відмови в перерахунку їй пенсії, як колишньому заступнику начальника управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації, з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані та отримані зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі довідки управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації від 23.06.2015 року;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області здійснити перерахунок її пенсії як колишньому заступнику начальника управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані та отримані зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне врахування та єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та виплатити недоплачену пенсію з 07.08.2011 року.

Постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.09.2015р. зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області в частині відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії, як колишньому заступнику начальника управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації з урахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані та отримані зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на підставі довідки управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації від 23.06.2015 року;

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, як колишньому заступнику начальника управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації з урахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані та отримані зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (в редакції, що діяла на день виникнення правовідносин) та виплатити ОСОБА_1 недоплачену пенсію з 07.08.2011 року;

В частині позовної вимоги про включення в нарахування пенсії сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржувану постанову в цій частині та включити в нарахування пенсії сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального, а саме: Закону України "Про державну службу", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм процесуального та матеріального права, а саме: ст.99 КАС України, ст. 33 Закону України "Про державну службу ", ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, що призвело до невірного вирішення справи.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу позивача, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржувану постанову в цій частині без змін.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, поважних причин неявки до суду, не встановлено, в зв'язку з чим справа розглядається в письмовому провадженні відповідно до ст.197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційних скарг.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачу ОСОБА_1 з 08.08.2011 року призначена пенсія державного службовця, а 23.06.2015 року вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області із заявою, у якій просила здійснити з 07.08.2011 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, врахувавши індексацію заробітної плати, виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, додавши до заяви довідки про складові заробітної плати.

Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області рішенням за № 44 від 30 червня 2015 року відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, оскільки до розрахунку пенсії позивача не входить індексація заробітної плати, одноразова грошова допомога на оздоровлення, одноразова матеріальна допомога для покращення соціально - побутових умов і, окрім того, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 встановлено, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови позивачу включити до заробітку для обчислення пенсії зазначені вище компенсаційні виплати є протиправними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на час призначення позивачці пенсії, пенсія державним службовцям призначається у відсотках від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 вказаного Закону встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної досади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною другою статті 33 Закону "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Заробітна плата підлягає індексації в силу ст.95 КЗпП України.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Отже, індексація є невід'ємною складовою заробітної плати, тому повинна враховуватись при обчисленні пенсії.

Положенням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" встановлено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (у пункті 1 постанови зазначений Закон України "Про державну службу"), враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон N 1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи при обчислені пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавство, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як вбачається з довідок про складові заробітної плати за період з 01 липня 2009 року по 31 червня 2011 року, позивачу виплачувалася індексація заробітної плати та матеріальна допомога і, що на всі виплати, включені в довідки, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 1 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, колегія суддів зазначає, що постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року по адміністративній справі №21-430а11 за результатами розгляду заяви про перегляд оскаржуваних рішень Вищого адміністративного суду України в мотивувальній частині зазначено, що за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В силу положень ч. 1, 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу включити до заробітку для обчислення пенсії зазначені вище компенсаційні виплати, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законами України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про державну службу".

Посилання апелянта, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 не передбачено з 01.06.2015 року перерахунок раніше призначених пенсій, визначених Законом України «Про державну службу», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаним законом визначено умови призначення пенсій, а не їх перерахунок.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, є вірним.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив позивачу, що з виплачених позивачу сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги нараховувався та сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки позивачу з 08.08.2011 року призначена пенсія державного службовця, а згідно довідок про складові заробітної плати, позивачу на індексацію заробітної плати та на матеріальну допомогу з 1 січня 2011 року нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Окрім того, суд першої інстанції помилково зобов'язав відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 07.08.2011 року, оскільки у відповідності до норми ч.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до управління Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням вищезазначених складових заробітної плати 23.06.2015 року, а тому колегія суддів приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивачу слід здійснити з 01.07.2015 року, тобто з моменту звернення з довідкою про складові заробітної плати до якої включені матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи та часткової відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.41 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційні скарги ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.09.2015р. по справі № 530/1153/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області щодо перерахунку пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області в частині відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як колишньому заступнику начальника управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації, з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані та отримані зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі довідки управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації від 23.06.2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії як колишньому заступнику начальника управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані та отримані зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне врахування та єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та виплатити недоплачену пенсію з 01.07.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 73,08 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 80,39 грн., а всього 153,47 грн.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Яковенко М.М.