Справа № 804/6070/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 р.Справа № 804/6070/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 210430, 05 грн.,
08 травня 2015 року Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі ДПІ у Бабушкінському районі, позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, відповідач), в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету заборгованість із земельного податку в сумі 210430, 05 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг у розмірі 210430,05 грн. по земельному податку, який виник внаслідок несплати визначеного контролюючим органом земельного податку з 2014 р. згідно податкових повідомлень -рішень. Відповідачем своєчасно не сплачено податкові зобовязання в добровільному порядку в повному обсязі, що зумовило звернення контролюючого органу до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2015 відкрито провадження у справі № 804/6070/15 та призначено її до розгляду на 28.05.2015.
Представник позивача у судове засідання 28.05.2015 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, що підтверджується наявними матеріалами справи. В адміністративному позові просив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання 28.05.2015 теж не зявився. На адресу відповідача судом направлено ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі № 804/6070/15 та судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 28.05.2015, які повернулися до суду із відміткою відділення поштового звязку про повернення, у звязку із закінченням терміну зберігання. Згідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
У відповідності до ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) є платником земельного податку за земельну ділянку площею 0, 1216 га, за адресою: вул. Героїв Сталінграду, 29 - Г, м. Дніпропетровськ.
Згідно п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України), плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
У відповідності до ст. 269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачі.
Статтею 270 ПК України встановлено, що об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Положеннями п. 285.1 ст. 285 ПК України встановлено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Згідно п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
У відповідності до п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Судом встановлено, що земельний податок нараховувався ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 286.5 ст. 286 ПК України.
Положеннями п 286.5 ст. 286 ПК України визначено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Матеріалами справи підтверджується, що 17.02.2014 р. ДПІ у Бабушкінському районі винесено податкове повідомлення - рішення (форми «Ф») № НОМЕР_2, яким відповідачу визначено суму грошового зобовязання за платежем «земельний податок з фізичних осіб» в розмірі 157283, 19 грн.
Податкове повідомлення-рішення від 17.02.2014 р. № НОМЕР_2 отримане відповідачем особисто 20.02.2014 р., що підтверджується відповідною відміткою на корінці податкового повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення від 24.06.2014 р. № 3282771 направлено на адресу ОСОБА_2 засобами поштового звязку, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.
Судом встановлено, що податкові повідомлення - рішення від від 17.02.2014 р. № НОМЕР_2 та від 24.06.2014 р. № 3282771 відповідачем не оскаржені, докази зворотнього суду не надано; сума грошового зобовязання є узгодженою.
Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Керуючись положеннями ст. 59 ПК України, ДПІ у Бабушкінському районі сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 1588-25 від 25.06.2014 р. на суму 157282, 33 грн., яка була направлена на адресу ОСОБА_2 засобами поштового звязку, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.
У відповідності до п. 14.1 п.п. 14.1.156 ст. 14 ПК України, податкове зобов'язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Таким чином, сума податкового зобов'язання відповідача по земельному податку з фізичних осіб в сумі 210428, 75 грн. не сплачена відповідачем у строк, передбачений ПК України, є податковим боргом.
Згідно п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Враховуючи наведене та беручи до уваги, що відповідач заперечень проти позову та доказів про сплату податкового боргу не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості із земельного податку в сумі 210430,05грн. підлягають задоволенню частково в сумі 210428,75 грн.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 122, 128, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості із земельного податку в сумі 210430, 05 грн. задовольнити частково.
В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1