Справа № 813/2675/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Справа № 876/7713/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Волошин М.М.,

представника позивача Пятковського А.П.,

представника відповідача Петришина Р.Є..

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західавіабуд» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» про скасування податкової вимоги, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Західавіабуд» (далі - позивач) звернулося в суд із позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач), третя особа Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 01.04.2015 року № 958-23 та зобов'язання відповідача відобразити в інтегрованій картці позивача суми сплаченого податку на прибуток за 2014 рік в розмірі 195179,00 грн. у відповідності із зареєстрованими ПАТ «Укргазпромбанк» платіжними дорученнями від 27.02.2015 року: № 4010 на суму 9800,00 грн., № 4011 на суму 9800,00 грн., № 4012 на суму 9200,00 грн., № 4013 на суму 8000,00 грн.; № 4014 на суму 8000,00 грн., № 4015 на суму 132800,00 грн.; та від 06.03.2015 року: № 4017 на суму 990,00 грн., № 4018 на суму 990,00 грн.; № 4019 на суму 990,00 грн.; № 4020 на суму 990,00 грн.; № 4021 на суму 990,00 грн.; № 4022 на суму 990,00 грн.; № 4023 на суму 990,00 грн.; № 4024 на суму 990,00 грн.; № 4025 на суму 990,00 грн.; № 4026 на суму 990,00 грн.; № 4027 на суму 990,00 грн.; № 4028 на суму 990,00 грн.; № 4029 на суму 990,00 грн.; № 4030 на суму 990,00 грн.; № 4031 на суму 990,00 грн.; № 4032 на суму 990,00 грн.; № 4033 на суму 1739,00 грн. та суми сплаченого авансового платежу з податку на прибуток за 2015 рік в розмірі 56000,00 грн. у відповідності із зареєстрованими ПАТ «Укргазпромбанк» платіжними дорученнями від 18.03.2015 року № 4035 та від 08.04.2015 року № 4036.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області № 958-23 від 01.04.2015 року. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області відобразити в інтегрованій картці позивача суми сплаченого податку на прибуток за 2014 рік в розмірі 193199,00 грн. відповідно з зареєстрованими ПАТ «Укргазпромбанк» платіжними дорученнями від 27.02.2015 року: № 4010 на суму 9800,00 грн., № 4011 на суму 9800,00 грн., № 4012 на суму 9200,00 грн., № 4013 на суму 8000,00 грн.; № 4014 на суму 8000,00 грн., № 4015 на суму 132800,00 грн.; та від 06.03.2015 року: № 4018 на суму 990,00 грн.; № 4019 на суму 990,00 грн.; № 4020 на суму 990,00 грн.; № 4022 на суму 990,00 грн.; № 4023 на суму 990,00 грн.; № 4024 на суму 990,00 грн.; № 4025 на суму 990,00 грн.; № 4026 на суму 990,00 грн.; № 4027 на суму 990,00 грн.; № 4028 на суму 990,00 грн.; № 4029 на суму 990,00 грн.; № 4030 на суму 990,00 грн.; № 4031 на суму 990,00 грн.; № 4032 на суму 990,00 грн.; № 4033 на суму 1739,00 грн. та суми сплаченого авансового платежу з податку на прибуток за 2015 року в розмірі 52600,00 грн. у відповідності із зареєстрованими ПАТ «Укргазпромбанк» відповідно до платіжних доручень № 4035 та № 4036 від 18.03.2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, ухвалення його всупереч нормам матеріального права при неповному з'ясуванні усіх обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляції обґрунтовує тим, що дані в інтегрованій картці платника податків повинні достовірно відображати дійсний стан розрахунків платника податку з бюджетом, а оскільки у позивача є узгоджений але непогашений податковий борг, то дії податкового органу є правомірними.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа 24.12.2001 року з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 31804298 (а.с. 14-15).

Позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, яку згідно з квитанцією № 2 прийнято 02.03.2015 року, та задекларовано до сплати 325603,00 грн. (а.с. 17-25).

01.04.2015 року відповідачем виставлено податкову вимогу форми «Ю» № 958-23 на суму 195149,00 грн. (а.с. 16).

Крім того, оскільки в інтегрованих картках позивача контролюючим органом обліковується податковий борг в сумі 195179,00 згідно з податковою вимогою, у такій не відображено авансовий платіж з податку на прибуток за 2015 рік відповідно до платіжних доручень від 18.03.2015 року та від 08.04.2015 року на загальну суму 56000,00 грн.

12.08.2008 року АБ «Укргазпромбанк» (банк) та ПП ТОВ «Західавіабуд» укладено договір банківського рахунку № 2610 (а.с. 26-28), відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у погоджених між сторонами валютах (гривнях та/або іноземна) та зобов'язується приймати та здійснювати операції за рахунком відповідно до законодавства і умов договору. Банк зобов'язується виконувати усі розрахункові і касові операції, передбачені законодавством, відповідно до діючих правил здійснення таких операцій. Клієнт має право розпоряджатись грошовими коштами, що зберігаються на його рахунку. Клієнт має право подавати до банку розрахункові документи як на паперових носіях (платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, розрахункові чеки, акредитиви), так і у формі електронних розрахункових документів із застосуванням програмно-технічного комплексу «Клієнт-Банк» (п.1.1, 2.1, 3.2.1, 3.2.2 Договору).

Кінцевим строком сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 325603,00 грн. згідно з декларацією за 2014 рік є 11.03.2014 року.

Позивачем подано до ПАТ «Укргазпромбанк» платіжні доручення від 24.02.2015 року, 03.03.2015 року та 10.03.2015 року на загальну суму 130424,00 грн. Крім того, позивачем подано і інші платіжні доручення на сплату податку на прибуток за 2014 рік, зокрема від 27.02.2015 року, від 06.03.2015 року (а.с. 29-53).

На кожному із таких платіжних доручень проставлена відмітка банку та підпис посадової особи про їх одержання у день виписки платіжного доручення та відсутні будь-які ознаки того, що банком було проведене дане платіжне доручення або, що воно повернуто без виконання.

В силу пп.14.1.153 п.14.1 ст. 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III (далі - Закон № 2346) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно із п. 22.3, 22.4 ст. 22 Закону № 2346, розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу для платника вважається з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Таким чином, після ініціювання позивачем перерахунку коштів для сплати податку та прийняття банківською установою до виконання платіжних доручень, третя особа повинна була забезпечити внесення податку на прибуток, сплаченого позивачем, до Державного бюджету України.

Так, за змістом п. 2.10 вказаної Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.12.2010 року № 953 встановлено, що за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів і інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, якщо таке несвоєчасне або неповне перерахування відбулось через порушення банком строків зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» пеня не нараховується.

Пунктом 129.6 ст. 129 ПК України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду.

При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції. Таким чином, визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду.

Якщо неперерахування податку, збору не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Таким чином, вчасне направлення позивачем до банку належним чином оформлених платіжних вимог на оплату податкових платежів (при наявності необхідної кількості коштів на рахунку) є належними та необхідними діями, які платник податку повинен вчинити для оплати податкового зобов'язання.

Позивачем на підтвердження достатності наявних коштів на відповідному рахунку долучено копію запиту до третьої особи про видачу довідки про рух коштів з 01.04.2014 року по 31.03.2015 року (а.с. 67), а також копії банківських виписок по рахунку позивача (а.с. 54-60).

Апеляційний суд не бере до уваги відповідь ПАТ «Укргазпромбанк» щодо неможливості здійснення фінансових зобов'язань у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації, оскільки така була введена з 08.04.2015 року по 07.07.2015 року (а.с. 66), а позивачем платіжні доручення до банку подані до 08.04.2015 року.

З наведеного можна зробити висновок, що дії відповідача щодо нарахування та стягнення з позивача сум податку є протиправними.

Відповідно до п. 3 розділу 1 Наказу Міністерства доходів і зборів № 765 «Про затвердження Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів» від 05.12.2013 року (далі - Порядок) інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Відповідно до п. 1 розділу II Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Відповідно до п. 11 розділу II Порядку форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, суми податкового боргу, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою.

Зі змісту інтегрованої картки платника податків встановлено, що до такої включено платіжні доручення № 4021 від 06.03.2015 року в сумі 990,00 грн., а також № 4017 від 06.03.2015 року в сумі 990,00 грн. (а.с.94, 120-121) та зараховано авансові платежі відповідно до платіжних доручень № 4035 від 29.04.2015 року та № 4036 від 29.04.2015 року, однак лише на суму 1700,00 грн. кожна (а.с. 128).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем вживались необхідні заходи для сплати податкового зобов'язання, про що відповідач також був повідомлений листом (а.с. 61), проте у зв'язку з невиконанням банком своїх зобов'язань кошти не надійшли до відповідного бюджету. У зв'язку з цим, вина позивача повністю спростовується, а сформована податкова вимога є незаконною.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року у справі № 813/2675/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді О.М.Гінда

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлено 21 жовтня 2015 року.