Справа № 806/1979/15
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"06" жовтня 2015 р. Справа № 806/1979/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю

представника відповідача:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" серпня 2015 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (далі - ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго") із позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 7 травня 2015 року №.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 7 травня 2015 року.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 30 квітня 2015 року посадовими особами Житомирської ОДПІ на підставі підпункту 19.1.1 пункту 19.1 статті 19 та пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" за звітний податковий період - 2013 рік (а.с.11).

За результатами перевірки відповідачем було складено акт камеральної перевірки від 30 квітня 2015 року №2411/15-02 у якому зроблено висновок про порушення платником термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 10794 грн. 00 коп. протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (а.с.11-13).

На підставі акта камеральної перевірки від 30 квітня 2015 року №2411/15-02, за порушення викладені в акті камеральної перевірки, а саме: пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України Житомирською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 7 травня 2015 року №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1079 грн. 40 коп. за платежем авансові внески з податку на прибуток (а.с.7).

Як слідує з матеріалів справи, Новоград-Волинському РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" на підставі пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України був розрахований платіж за авансовим внеском з податку на прибуток приватних підприємств на 2015 рік у розмірі 10794 грн. 00 коп.

24 лютого 2015 року Новоград-Волинський РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" перерахувало авансовий внесок з податку на прибуток за лютий 2015 року в сумі 10794 грн 00 коп. на рахунок №0007 (а.с.15).

Однак вказані кошти було повернуто у відповідності до відомостей банку з відміткою у графі призначення платежу: "Повернено док. 118 від 24 лютого 2015 року рахунок закритий 0007 МБ Головне Фінансове Управління; 101, 26392693, 110240 Авансовий внесок з податку на прибуток" (а.с.16).

25 лютого 2015 року Новоград-Волинський РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" за інформацією отриманою від податкової перерахувало авансовий внесок за лютий 2015 року у сумі 10794 грн. 00 коп. на рахунок №0007 із зазначенням платежу "101, 26392693, 110240 Авансовий внесок з податку на прибуток" (а.с.14).

3 квітня 2015 року після встановлення факту, що рахунок №0007 відкритий для перерахування податку на прибуток, а не для перерахування авансових внесків з податку на прибуток, Новоград-Волинським РЕМ було направлено на адресу контролюючого органу лист-корегування за вихідним №436 з проханням зарахувати кошти з податку на прибуток в рахунок авансових внесків з податку на прибуток (а.с.17).

8 травня 2015 року на адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення № від 7 травня 2015 року, разом із примірником акта камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток №2411/15-02 від 30 квітня 2015 року.

На запит суду відповідачем надіслано лист, у якому зазначено, що зміна реквізитів рахунків для сплати податків у 2015 році відбулась 9 лютого 2015 року. Зарахування переплати або надміру сплачених платежів проводиться згідно з пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України, який передбачає, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково або надміру сплачених платежів. Крім того, відповідач надав копії особових рахунків по податку на прибуток та авансовим платежам з податку на прибуток приватних підприємств (а.с.48-50).

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у разі виникнення у платника податку заборгованості зі сплати авансових внесків з податку на прибуток та за наявності у платника податку надміру сплачених сум з податку на прибуток підприємств, податковий орган повинен без заяви платника податків у автоматичному режимі здійснити зарахування надміру сплачених сум з податку на прибуток у рахунок погашення відповідних зобов'язань із авансових внесків з податку на прибуток.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Правовідносини у даній справі регулюються Податковим кодексом України у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Нормами пунктів 9.1, 9.4 статті 9 Податкового Кодексу України встановлено вичерпний перелік загальнодержавних податків та зборів, та якими передбачено тільки такий вид податку, як "податок на прибуток підприємств". Серед загальнодержавних податків відсутній такий податок як "авансовий внесок з податку на прибуток". Таким чином, термін "авансовий внесок з податку на прибуток" зазначає строк сплати одного й того ж виду податку - "податок на прибуток підприємств", а саме, його попередню оплату - авансування до наступного терміну сплати за підсумками річної декларації. Відповідно до положень пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України авансові внески з податку на прибуток сплачують платники податку на прибуток.

Підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового Кодексу України встановлено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Зазначена стаття не містить будь-яких виключень (заборон) щодо видів податків, за якими не може бути здійснено погашення грошового зобов'язання за рахунок надміру сплачених сум такого зобов'язання.

Згідно п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Таким чином, податковим законодавством не встановлена заборона погашення авансових внесків з податку на прибуток за рахунок надмірно сплачених сум з цього ж податку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що висновки відповідача про затримку ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" сплати авансових платежів з податку на прибуток у розмірі 10794 грн. 00 коп. є безпідставними, оскільки податковий орган у випадках наявності за платником податків переплати з податку на прибуток повинен самостійно здійснювати зарахування сум таких коштів у рахунок погашення зобов'язань із сплати авансових внесків без заяви платника або за рахунок помилково чи/або надміру сплачених сум з інших платежів (податків) на підставі відповідної заяви платника.

Крім того, дії по сплаті авансового внеску, які виявилися помилковими через помилку в реквізитах платежу, не можуть бути підставою для застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем авансовий внесок був сплачений, однак він не був зарахований через помилки у реквізитах платежу. У Постанові Верховного суду України від 16.06.2015 року (справа 21-377а15) висловлена правова позиція, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений п.57.1 ст.57 ПК, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених ст.126 ПК.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" серпня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" вул. Пушкінська,32/8,м.Житомир,10008

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,