Справа № 2а-143/10
Суддя: Панасенко О. П.
Дата ухвалення: 2010-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА по справі № 2а-143 /10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Панасенко О.П. при секретарі Гащук І.І.

за участю позивача, представника відповідача розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганці справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

29 січня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності неправомірної, зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він як дитина війни, має право отримувати державну соціальну підтримку у підвищеному розмірі. Це право закріплене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за законом дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте відповідач недоплачує щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни за 2006 - 2008 рік. Він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці з метою перерахунку щомісячної соціальної допомоги за 2006 - 2008 рік, але у виплаті такої соціальної допомоги йому було відмовлено.

05 лютого 2010 року Позивач доповнив позовні вимоги та просив відновити пропущений строк звертання до суду, тому що про недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни він дізнався з газети в 2009 року. Крам того, він просив зобов'язати сплатити за 2006-2009 рік недоплачену допомогу у розмірі 5087,1 грн та виплачувати в подальшому допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивач просив розглядати справу без його участі, наполягав на позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо перерахунку допомоги. З 01.01.2008 року позивач отримує надбавку як «дитина війни», оскільки на нього розповсюджується дія ст. 6 Закону „Про соціальний захист дітей війни". Виплати позивачеві проводяться згідно Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік" та іншими нормативними актами, зокрема постановами Кабміну, яким встановлені суми, які підлягають виплати дітям війни.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Згідно пенсійного посвідчення позивач, який народився в 1938 році, є дитиною-війни. і відноситься до осіб, які мають право отримувати державну соціальну підтримку. За статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 01 січня 2006 року.

В суд надані докази, що позивачеві сплачуються надбавки як дитині війни з 01 січня 2008 року. З січня 2008 року до кінця 2009 року розмір доплат збільшився з 47 до 49,8 грн.

Відповідно до вимог ст. ПО Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної ради України з питань бюджету. Оскільки КМУ в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивача стосовно 2006 року задоволенню не підлягають. *

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» дію ст. 6 закону «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження

змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано таким, що не відповідають Конституції України положення, зокрема, п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», у звязку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним судом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року зворотної дії в часі не має, відтак на період до 09 липня 2007 року не поширюється. Тому вимоги позивача до 09 липня

2007року задоволенню не підлягають.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року положення ст. 6 Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено.

Проте, рішеннями Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. положення, що призупиняли дію ст. 6 Закону, були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність з дня її ухвалення.

З зазначених вище підстав не підлягають задоволенню вимоги позивача за період з 01 січня по 22 травня 2008 року.

Тому Позивач мав право на перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, у розміру як дитині війни на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня

2008року.

Ст.71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати. Але це стосується тільки тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Це не поширюється на спірні відносини. Оскільки розмір виплат залежить від мінімальної пенсії за віком.

Відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст.6 закону „Про соціальний захист дітей війни з 1 січня по 31 грудня 2009 року, і, на думку суду, в зв'язку з відсутністю Державного бюджету на 2010 рік, в такому ж розмірі повинні здійснюватися виплати за січень 2010 року.

Але ст.99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом, або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів встановлено річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод і інтересів.

Водночас, згідно з ст.100 КАС України пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач наполягав на застосуванні позовної давності.

Суд вважає, що позивач не навів поважних причин для пропуску строку звертання до суду. З вимогами щодо виплат за 2006-2008 рік він звернувся в січні 2009 року, тобто за межами позовної давності. Тому позов підлягає задоволенню у межах строку давності, а саме з 05 лютого 2009 року, тобто з часу доповнення позовних вимог, за якими позивач просив стягнути недоплачені в 2009 році кошти.

Щодо вимог позивача про виплату в подальшому пенсії з урахуванням підвищення на 30% від мінімальної пенсії за віком, суд виходить з наступного:

За ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Тобто обов'язковою умовою для звернення до суду є порушення таких прав, свобод і інтересів.

Тому суд не може захищати права, які не були порушені, і звертання позивача до суду є

передчасним.

У відповідності до п.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення постановлене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує здійснені нею судові витрати з Державного бюджету.

За квитанцією, позивачем було сплачено 3,4 грн.

Керуючись ст. 11,161,162 КАСУ України,

Постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 05 лютого 2009 року по 04 березня 2010 року неправомірною.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Марганці здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни та ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 04 лютого 2009 року по 04 березня 2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3,4 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Марганецький міський суд. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку. Апеляційна скарга може подаватися без попереднього подання заяви, якщо вона подана в десятиденний строк після проголошення постанови.

Суддя