Справа № 819/2324/14-п
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Київ К/800/33947/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2015 року

у справі № 819/2324/14-п

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно»

до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі

про визнання неправомірними дій та розрахунку

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року Відкрите акціонерне товариство «Тернопільське об'єднання «Текстерно» (далі - ВАТ «ТО «Текстерно») звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі (далі - УПФУ) про визнання протиправним розрахунку та дій щодо виставлення до відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з вересня 2014 року по пенсіонерах після досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.10.2014, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2015, позов задоволено частково. Визнано дії УПФУ про зобов'язання ВАТ «ТО «Текстерно» відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначені відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за вересень 2014 року по пенсіонерах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, протиправними. Визнано протиправним та скасовано розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з вересня 2014 року в частині відшкодування ВАТ «ТО «Текстерно» фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, по пенсіонерах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на загальну суму 4 245,54 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, УПФУ оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані судові акти з мотивів порушення названими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ВАТ «ТО «Текстерно» просило залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ВАТ «ТО «Текстерно» зареєстровано як юридична особа, та перебуває на обліку в УПФУ, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

УПФУ проведено та направлено позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з вересня 2014 року по 89 пенсіонерах на суму 97 699,03 грн. Даний розрахунок, серед іншого, містить повні відомості про осіб, яким призначена пенсія на пільгових умовах, дату призначення пенсії та дату досягнення пенсійного віку, відповідний стаж роботи на даному підприємстві, що враховано при обчисленні плати, а також частку плати до Пенсійного фонду підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що станом на 28.04.2013 ВАТ «ТО «Текстерно» виконало свій обов'язок перед УПФУ щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а отже і припинилися правовідносини між позивачем та відповідачем з цього приводу. Разом із тим, в частині позовних вимог щодо інших 34 пенсіонерів, які станом на 28.04.2013 не досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд дійшов висновку, що правовідносини між ВАТ «ТО «Текстерно» та УПФУ щодо обов'язку позивача відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати з виплати і доставки таких пенсій не припинились і позивачу продовжено строк виконання обов'язку щодо відшкодування витрат у відповідності до вимог законодавства після 08.04.2013, а отже в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими обґрунтованими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом 4 пукнту1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору до Пенсійного фонду України, яким є відповідач об'єктом оподаткування були також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» від 04.04.2013 № 184 (набрав чинності з 28.04.2013) в абзаці 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» слова і цифри «статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» замінено словами і цифрами «статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка набрала чинність з 01.10.2011) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30.09.1956 включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1956 по 31.03.1957; 56 років - які народилися з 01.04.1957 по 30.09.1957; 56 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1957 по 31.03.1958; 57 років - які народилися з 01.04.1958 по 30.09.1958; 57 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1958 по 31.03.1959; 58 років - які народилися з 01.04.1959 по 30.09.1959; 58 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1959 по 31.03.1960; 59 років - які народилися з 01.04. 1960 по 30.09.1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1960 по 31.03.1961; 60 років - які народилися з 01.04.1961 по 31.12.1961.

Разом із тим, на час набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» від 04.04.2013 № 184 пенсіонери ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 досягли передбаченого законом віку 55 років для отримання пенсії на пільгових умовах, а отже подальше збільшення пенсійного віку вказаним Законом на них поширюватися не може з огляду на приписи статті 58 Конституції України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що УПФУ не має проводити відшкодування коштів на виплату та доставку пенсій по таких пенсіонерах: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Крім того суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій та вважає їх обґрунтованими щодо безпідставності вимог ВАТ «ТО «Текстерно» відносно інших 34 пенсіонерів, які станом на 28.04.2013 не досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і яким було збільшено граничний вік до якого обов'язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій відповідно до положень статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином ураховуючи, що до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» правовідносини між ВАТ «ТО «Текстерно» та УПФУ щодо обов'язку позивача відшкодовувати пенсійному фонду фактичні витрати з виплати і доставки таких пенсій не припинились, то з набранням чинності такими змінами в законодавстві позивачу продовжено строк виконання обов'язку щодо відшкодування витрат у відповідності до вимог законодавства після 28.04.2013.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом старший консультант І.О. Рідзевська