Справа № 439/935/15а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Львів Справа № 876/8820/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 02 липня 2015 року по справі № 439/935/15-а за позовом управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просило визнати неправомірними дії Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо нездійснення керівництва управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та координування і контролю за його діяльністю, визнати протиправними дії державного виконавця при винесенні постанови від 18 червня 2015 року ВП № 47899437 про відкриття виконавчого провадження та скасувати вказану постанову.

В обґрунтування вимог позовної заяви посилалось на те, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 47899437 не відповідав вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», так як в ньому відсутні дата прийняття і номер рішення, на виконання якого його видано, ідентифікаційний номер стягувача; що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 439/78/13-а/2а, виданого 21 травня 2015 року Бродівським районним судом Львівської області, не підвідомче відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 02 липня 2015 року вказаний позов задоволено частково, визнано протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови від 18 червня 2015 року ВП № 47899437 про відкриття виконавчого провадження. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції протиправно розглянуто дану справу без залучення його до участі у справі, оскільки він є стягувачем у виконавчому провадження, постанову про відкриття виконавчого провадження в якому було скасовано, у зв'язку з чим судове рішення впливає на його права і обов'язки; що суд першої інстанції при вирішенні справи не врахував норм Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження» та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апелянт та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча їх належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Бродівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2013 року по справі № 439/78/13-а/2а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області призначити та провести нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту "в" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 01 червня 2013 року.

18 червня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Н.О. винесено постанову ВП № 47899437, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 439/78/13-а/2а, виданого 21 травня 2015 року Бродівським районним судом Львівської області, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області призначити і провести нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 01 червня 2013 року.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при відкритті виконавчого провадження ВП № 47899437 діяв всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки таке виконавче провадження не підвідомче відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівської області, а відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами частин 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з частиною 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Вимоги до виконавчого документа встановлено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону, відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Як видно з матеріалів справи, державним виконавцем перевірено виконавчий лист на предмет відповідності вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та правомірно відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 439/78/13-а/2а, виданого 21 травня 2015 року Бродівським районним судом Львівської області.

Посилання позивача на непідвідомчість відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області виконавчого провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа, чим і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, є безпідставними, оскільки згідно з пунктом 1 частини 2 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи, а управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, є територіальним органом Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в межах повноважень та відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні апелянтом було заявлено клопотання про відшкодування йому витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. на підставі договору про надання юридичної допомоги та представництво в суді, укладеного з ОСОБА_2, однак, слід зазначити, що такі витрати можуть бути відшкодовані тільки стороні у межах граничного розміру, встановленого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та за наявності доказів, в підтвердження того, що особа, яка надала допомогу, є адвокатом чи іншою особою, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, а відтак, таке задоволенню не підлягає, оскільки апелянт не є стороною по справі, не надав доказів в підтвердження того, що ОСОБА_2 є фахівцем у галузі права, та документально не підтвердив фактичного понесення витрати на таку правову допомогу.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 02 липня 2015 року по справі № 439/935/15-а - скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2015 року.