Справа № 816/4232/15
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4232/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання Шулик Н.І.,

представників позивача ОСОБА_1В, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Армапром" до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Армапром" (надалі - позивач, ПАТ "Армапром") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, Миргородська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 03.09.2015 №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відсутність переліку відходів та брухту металів затверджених КМУ, за наявності норм податкового кодексу, яка регулює звільнення від оподаткування операцій, в тому числі із постачанням брухту в період січень-лютий 2014 року, не дає підстави вважати операції такими, що підлягають оподаткуванню. Податковим органом помилково зроблено висновок про порушення, оскільки відповідно до Закону України №713-VII від 19.12.2013 року пільговий режим оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД, продовжено до 01.01.2015, а тому позивач мав право на пільги зі звільнення від оподаткування податку на додану вартість. Крім того, вказував на те, що підприємством не було допущено порушень податкового законодавства, господарські операції з контрагентом ТОВ "Дніпроімпорт" мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на висновки акту перевірки.

Заслухавши представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ПАТ "Армапром" (ідентифікаційний код 00218325) 06.11.1997 зареєстроване виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області. Позивач перебуває на податковому обліку в Миргородській ОДПІ та є платником податку на додану вартість.

У період з 17.08.2015 по 21.08.2015 посадовими особами Миргородської ОДПІ, на підставі направлення №105 від 17.08.2015, відповідно до наказу Миргородської ОДПІ №65 від 17.08.2015, проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПАТ "Армапром" з питань взаємовідносин з ТОВ "Дніпроімпорт" за грудень 2014 року та користування пільгою при реалізації металобрухту в січні - лютому 2015 року.

За результатами даної перевірки відповідачем складений акт №503/16-20-22-01-11/00218325/41 від 26.08.2015 (а.с. 10-16), за висновками якого встановлено порушення позивачем вимог:

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податкових зобов'язань на суму 28 687 грн., в тому числі, 10 298 грн. у січні 2014 року та 18 389 грн. у лютому 2015 року;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено зменшення від'ємного значення податку на додану вартість за грудень 2014 року на суму 24000,00 грн.

У зв'язку із встановленням в ході перевірки порушень вимог податкового законодавства, Миргородською ОДПІ було винесено податкові повідомлення-рішення від 03.09.2015 №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 24000 грн. (а.с. 8) та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 28687 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 14343,50 грн. (а.с. 9).

Із даними рішеннями позивач не погодився та оскаржив податкові повідомлення - рішення до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням, суд виходить із наступного.

Перевіркою користування пільгою при реалізації металобрухту в січні-лютому 2014 року встановлено, що за січень 2014 року ПАТ "Армапром" здійснив реалізацію металобрухту ПП "Полтававтормет" на суму 10 298 грн. та у лютому 2014 року ТОВ "Промресурс-Трейдінвест", ТОВ "Оптова база "Вторсировина" на загальну суму 18 389 грн. грн.

В акті перевірки контролюючий орган зазначив, що операції з постачання, у тому числі, операції з імпорту, відходів та брухту кольорових металів, що здійснювались суб'єктами господарювання з 01.01.2014 і до дати набрання чинності відповідними нормативно-правовим актом Уряду, підлягають оподаткуванню податком на додану вартість у загальновстановленому порядку з нарахуванням податку за ставкою 20 відсотків.

З огляду на викладене контролюючий орган дійшов висновку про порушення ПАТ "Армапром" положень п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим занижено податкові зобов'язання на суму 28 687 грн., в тому числі, 10 298 грн. у січні 2014 року та 18 389 грн. у лютому 2015 року.

Тобто, фактично підставою для винесення оскаржуваного рішення є те, що позивачем безпідставно було віднесено операції з реалізації металобрухту до операції, які звільнені від обкладення податком на додану вартість.

Частинами 1, 2 статті 4 Закону України "Про металобрухт" установлено, що операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими підприємствами або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами. Діяльність, пов'язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться на підставі ліцензії, що видається в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п.30.1, 30.2, 30.3, 30.5 ст.30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії. Податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів звільняються від оподаткування податком на додану вартість за наявності їх в переліку, який повинен затверджуватись Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 12.01.2011 року № 15 "Про затвердження переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість".

Законом України від 19.12013 №713-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України" зазначено, що у розділі ХХ "Перехідні положення": в абзаці першому пункту 23 цифри та слова "1 січня 2014 року" змінити цифрами та словами "1 січня 2015 року", а після слів та цифр "(крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00)" доповнити словами та цифрами "а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД".

Пункт, у якому було зазначено, що перелік таких відходів та брухту чорних та кольорових металів затверджується Кабінетом Міністрів України, не змінювався.

Відповідно до ч. 3 зазначеного Закону доручено Кабінету Міністрів України протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити перегляд та приведення відповідними центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Отже, за момент постачання металобрухту за період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року діяла норма податкового законодавства відповідно до якої тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів.

Зміни до вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року № 15 було внесено постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 року, яка набрала чинності з 18.02.2014 року, зокрема що "операції з імпорту, тимчасово до 1 січня 2014 року" замінено на цифри та слова "1 січня 2015 року".

Проте в цей період діяла норма Закону, яка чітка визначала, що тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00).

Вищезазначеною Постановою Кабінету Міністрів України № 15 лише було затверджено переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Відсутність положень, які визначали перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість (постанови Кабінету Міністрів України), ніяким чином не може впливати на дію норм ПК України, як кодифікованого нормативно-правового акта, та нівелювати право платника податків на відповідне відображення показників у податкових деклараціях за цей період.

Таким чином, позивач керуючись нормами ст.30 ПК України, під час продажу брухту металу у період з 01.01.2014 року мав право користуватись пільгою зі звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання металобрухту з цього періоду на підставі Закону України 19.12.2013 №713-VII.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що нарахування ПАТ "Армапром" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 28687 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 14343,50 грн. є безпідставним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення від 03.09.2015 № винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, Миргородська ОДПІ, в ході перевірки позивача, дійшла висновку про неправомірне віднесення до складу податкового кредиту вартість отриманого товару (нікелю та феромолібдену) від ТОВ "Дніпроімпорт", що стало підставою для зменшення ПАТ "Армапром" розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 24000 грн.

Судом, щодо взаємовідносин ПАТ "Армапром" із ТОВ "Дніпроімпорт" встановлені наступні фактичні обставини справи.

23.10.2013 між ПАТ "Армапром" (покупець) та ТОВ "Дніпроімпорт" (постачальник) укладений договір поставки №СН-182, згідно якого постачальник зобов'язується передати товар у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити його на умовах продукцію, зокрема, нікель Н-1, Н-2 (ГОСТ 849-70) та феромолібден 60 ФМо60-2 (ДСТУ ГОСТ 4759:2009) (а.с. 17-19).

Якість товару повинна відповідати вимогам стандартів, які вказані в специфікаціях та підтверджуватися сертифікатом якості підприємства-виробника (паспортом), або його копією, завіреною печаткою постачальника (п. 5.1 договору №СН-182 від 23.10.2013).

В рамках виконання вказаного договору, ПАТ "Армапром" у грудні 2014 року придбано у ТОВ "Дніпроімпорт" продукцію (нікель Н-1, Н-2 (ГОСТ 849-70) та феромолібден 60 ФМо60-2 (ДСТУ ГОСТ 4759:2009) на загальну суму 144000 грн., в тому числі ПДВ 24000 грн.

За приписами п. 198.6 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПКУ платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, де зазначаються в окремих рядках такі обовязкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, імя та по-батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи продавця або податкова адреса фізичної особи продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, імя та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість,- покупця (отримувача) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

За змістом норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Податкового кодексу України наявність первинних документів є обов'язковою, але не достатньою умовою для формування податкового кредиту та валових витрат, оскільки факт виконання зобов'язання за правочином зумовлює складання й інших документів, а тому, формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції.

Так, на підтвердження реальності здійснення сторонами господарських операцій позивачем до суду надано наступні первинні документи: видаткову накладну №000001 від 03.12.2014, податкову накладну №1 від 03.12.2014 (а.с. 20, 22).

Як встановлено перевіркою, на підставі вищезазначеної податкової накладної, позивачем було включено до складу податкового кредиту за грудень 2014 року 24000 грн.

Судом встановлено, що оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Дніпроімпорт", що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення (а.с. 23). Зі змісту вказаного платіжного доручення слідує, що позивач в повному обсязі розрахувався з ТОВ "Дніпроімпорт" за придбаний товар, про що зазначено в акті перевірки позивача.

Згідно пояснень представників позивача перевезення придбаного товару здійснювалося за рахунок позивача, за допомогою автомобіля Зил BI 69-61 АТ, який належить ПАТ "Армапром".

На підтвердження реальності транспортування придбаного ПАТ "Армапром" товару, представниками позивача надано до матеріалів справи належним чином завірені копії документів, а саме: товарно-транспортну накладну від 03.12.2014 №3121401 (а.с. 21), копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 39).

При цьому, судом встановлено, що про наявність товарно-транспортної накладної перевіряючими зазначалося безпосередньо в акті перевірки та жодних зауважень до її форми та змісту в акті перевірки Миргородською ОДПІ вказано не було.

На підставі наданого позивачем витягу з журналу реєстрації видачі довіреностей встановлено, що придбаний позивачем товар отримувався уповноваженим представником ПАТ "Армапром" ОСОБА_4 на підставі довіреності (а.с. 51).

Із пояснень, наданих представником позивача, судом встановлено, що придбаний у грудні 2014 року товар в ТОВ "Дніпроімпорт" доставлявся на склад ПАТ "Армапром". Наявність у власності позивача складу підтверджується довідкою позивача №3231 від 16.10.2015 (а.с. 58).

Представниками позивача до матеріалів справи надано прибутковий ордер №201 від 04.12.2014, з якого вбачається про оприбуткування товару, придбаного у ТОВ "Дніпроімпорт" та оборотно-сальдову відомість по руху товару по постачальнику ТОВ "Дніпроімпорт" за грудень 2014 року (а.с. 52, 59-61), згідно яких відображено прихід та розхід товару по вказаному постачальнику, а операції по його поставці в повному обсязі відображені в бухгалтерському обліку позивача, що не заперечується відповідачем.

Із пояснень, наданих представниками позивача, судом встановлено, що придбаний у грудні 2014 року товар в ТОВ "Дніпроімпорт" був використаний у господарській діяльності ПАТ "Армапром", що підтверджується лімітними картками про передачу матеріалів зі складу в сталеливарний цех (а.с. 53-56).

Отже, придбання позивачем ТМЦ відповідає меті та змісту господарської діяльності товариства.

Щодо доводів відповідача про невідповідність податкової накладної №1від 03.12.2014 вимогам статті 201 Податкового кодексу України суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України код товару згідно з УКТ ЗЕД є одним із обов'язкових реквізитів, який зазначається в податковій накладній при постачанні підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України.

Статтею 36 глави 6 Митного кодексу України визначено, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених ПКУ.

За правилами статті 40 глави 6 Митного кодексу України у разі якщо у виробництві товару беруть участь дві або більше країн, країною походження товару вважається країна, в якій були здійснені останні операції з переробки, достатні для того, щоб товар отримав основні характерні риси повністю виготовленого товару, що відповідають критеріям достатньої переробки згідно з положеннями цієї статті.

На підтвердження походження товару нікелю Н-1, Н-2 (ГОСТ 849-70) та феромолібдену 60 ФМо60-2 (ДСТУ ГОСТ 4759:2009) представниками позивача залучено до матеріалів справи, а судом досліджено, сертифікати якості від 19.03.2014 №1548 та від 11.02.2014 №1517 (а.с. 40-41), зі змісту яких встановлено, що виробником зазначених видів товарів є ТОВ "Дніпровський комбінат металевих сплавів", Україна, Запорізька область, смт. Степогірськ, вул. Шкільна, 24.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що придбані позивачем товари (нікель Н-1, Н-2, феромолібден 60 ФМо60-2) виробником яких є вітчизняний товаровиробник ТОВ "Дніпровський комбінат металевих сплавів", тому при їх постачанні код УКТ ЗЕД у податковій накладній не зазначається.

Крім того, представники позивача в ході розгляду справи, пояснили, що копії сертифікатів якості №239 від 21.01.2010 на нікль та №82777/64789-В від 21.032013 на феромолибден 60 передані про ТОВ "Дніпроімпорт" помилкового, про що останнім зазначено в листі від 18.08.2015 №1808-01 (а.с. 24).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту /абзац 1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України/.

Вимоги вказаних норм діючого законодавства позивачем виконано у повному обсязі, оскільки суми податку, сплачені в ціні придбаних товарів (послуг) підтверджені податковими накладними, обидві сторони угоди володіють належною праводієздатністю, будучи зареєстрованими у встановленому порядку як платники ПДВ.

Викладене вказує на надання позивачем для перевірки та суду належних первинних бухгалтерських документів, які підтверджують фактичне отримання товару від ТОВ "Дніпроімпорт", що свідчить про помилковість висновків відповідача щодо завищення ТОВ "Армапром" податкового кредиту за перевіряємий період за наслідками здійснення господарських відносин з ТОВ "Дніпроімпорт" на загальну суму 24000 грн.

Згідно п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю наведені у статті 62 цього Кодексу, за приписами п.п.62.1 якої податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань ( п.74.1, п.74.2ст.74 ПК України).

Процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобовязань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, повязаних з нарахуванням та сплатою податків.

Таким чином, висновки перевірки, які ґрунтуються лише на даних комп'ютерної автоматизованої інтегрованої інформаційної системи "Податковий блок" без проведення зустрічних звірок із реальним дослідженням первинної документації контрагентів, суд вважає безпідставними.

Згідно чинного законодавства відповідальність платника податку має індивідуальний характер, тому він не несе відповідальності за дії інших осіб. Якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Така відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Інших порушень правил формування податкового кредиту відповідачем не наведено, а судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржуване податкове повідомлення рішення від 03.09.2015 №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 24000 грн., винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги ПП "Армапром" обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Армапром" до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 03 вересня 2015 року №, яким позивачу зменшено розмір від"ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 24000 грн. (двадцять чотири тисячі гривень)

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 03 вересня 2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов"язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 28 687 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот вісімдесят сім гривень), за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 14 343,50 грн. (чотирнадцять тисяч триста сорок три гривні п"ятдесят копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Публічного акціонерного товариства "Армапром" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 26 жовтня 2015 року.

Суддя Ф.Ф. Соколенко