Справа № 2а - 5892/09/1470
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2010-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

16:15 год.

19.08.2010 р. Справа №2а - 5892/09/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Крикливенко І.С.,

позивача: ОСОБА_1, посвідчення серії ААД № 696883, видане 04.03.09 р.,

представника відповідачів 1, 2: ОСОБА_2, посвідчення № 239, видане 03.02.10 р., довіреність № 05-1291, від 09.07.10 р., довіреність № 3464, від 03.08.10 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, вул. Олійника, 34, пом. 32, м. Миколаїв, 54034

довідповідача 1: прокуратури Миколаївської області, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030 відповідача 2: прокурора Ленінського району м. Миколаєва, вул. Південна, 52, м. Миколаїв, 54034

провизнання бездіяльності неправомірною та стягнення моральної шкоди
В С Т А Н О В И В:

27.10.09 р. ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до прокуратури Миколаївської області та прокурора Ленінського району м. Миколаєва про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що прокурор Ленінського району м. Миколаєва допустив неправомірну бездіяльність, розглядаючи його скаргу на порушення Закону "Про мови в Українській РСР" на Миколаївському міжміському автовокзалі, оскільки не вжив заходів прокурорського реагування.

Також, позивач зазначив, що бездіяльність відповідача 2 викликала у нього душевні страждання, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 1 моральну шкоду у сумі 3000,0 грн.

Представник відповідачів проти позову заперечує, вважає, що позов є безпідставним, оскільки скарга позивача розглянута належним чином, а тому прокурор Ленінського району м. Миколаєва не допустив бездіяльності.

У відповідності до ст. 160 ч. 3 КАС України, у судовому засіданні 19.08.10 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вирішуючи адміністративну справу, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

02.06.09 р. позивач звернувся до прокурора Ленінського району м. Миколаєва із скаргою на порушення Закону "Про мови в Українській РСР". Таке порушення позивач вбачав у тому, що на Миколаївському міжміському автовокзалі інформація оголошувалась виключно російською мовою без оголошення тієї ж інформації українською мовою.

Розглянувши скаргу позивача, 19.06.09 р. прокурор Ленінського району м. Миколаєва надав відповідь (а. с. 7), з якої вбачається, що під час перевірки скарги, порушень Закону "Про мови в Українській РСР" не встановлено, а тому заходи прокурорського реагування не вживались.

Позивач у своєму позові зазначає, що вважає бездіяльність прокурора Ленінського району м. Миколаєва неправомірною, оскільки ним не вжито заходів прокурорського реагування, які передбачені ст. ст. 21, 22, 23 Закону України "Про прокуратуру". Позивач не заперечує проти того, що прокуратура перевірку його скарги провела, але не згоден з тим, що під час проведення перевірки не встановлено порушень Закону "Про мови в Українській РСР".

Суд приходить до висновку, що відповідач 2 розглянув скаргу позивача відповідно до вимог ст. ст. 16, 18-20 Закону України "Про звернення громадян", надавши позивачу письмову відповідь.

Оскільки прокурор не виявив порушень законодавства України про мови, відповідно, і підстави для вжиття заходів прокурорського реагування були відсутні.

Виходячи з наведеного суд вважає, що відповідач 2 не допустив неправомірної бездіяльності при розгляді скарги позивача.

Оскільки відповідач 2 не допустив порушень прав позивача, безпідставними є і вимоги про стягнення з відповідача 1 моральної шкоди.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова у повному обсязі складена

3 вересня 2010 р.

Суддя А. О. Мороз