Справа № 817/2890/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/2890/15

12 жовтня 2015 року 15год. 00хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Західпроменерго"

до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Західпроменерго" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.05.2015 року №.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив суду на їх обґрунтування, що за наслідками проведеної відповідачем камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2015 року виявлено завищення податкового кредиту на суму 3930,00 грн. Представник позивача з такими висновками відповідача не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що з 01.02.2015 року у платників податку-продавців товарів/послуг виник обов'язок реєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних усі податкові накладні. Представник позивача вказав, що на підставі податкових накладних, виписаних до 01.02.2015 року, позивачем було включено до складу податкового кредиту лютого 2015 року суми ПДВ по операціях з ТОВ "ОСОБА_2 ХХІ". Позивач наголошує, що факт реєстрації таких податкових накладних не має впливу на право позивача включати їх до складу податкового кредиту з огляду на дату їх виписки. Крім того, представник позивача посилається на заборону надання законам зворотної дії у часі, яку, на його думку, в даному випадку застосував контролюючий орган.

Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Пояснив суду на обґрунтування своїх заперечень, що під час камеральної перевірки позивача було виявлено порушення ним п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, яке полягало у завищенні податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2015 року внаслідок включення до його складу сум ПДВ на підставі податкових накладних, не зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних. Представник відповідача зазначив, що за змістом положень п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, платники податку зобов'язані формувати суми податкового кредиту з податку на додану вартість лише на підставі зареєстрованих податкових накладних. Представник відповідача вважає, що оскільки вказана норма встановлює обов'язок платника податку саме на момент віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, то заборону зворотної дії закону у часі контролюючим органом не порушено. З огляду на це, представник відповідача стверджує про правомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що Приватним підприємством "Західпроменерго" подано до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року № від 18.03.2015 року, в якій задекларовано податковий кредит 70197,00 грн. (а.с. 32-43).

Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Приватного підприємства "Західпроменерго" за лютий 2015 року, результати якої оформлено актом за №12/17-16-15-01/37246018 від 17.04.2015 року (а.с. 6-10).

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.05.2015 року № про збільшення платнику податків грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 4912,50 грн., а саме 3930,00 грн. за основним платежем та 982,50 грн. за штрафними санкціями (а.с. 5).

В основу прийняття податкового повідомлення-рішення покладено висновки відповідача про порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, яке полягало у завищенні суми податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2015 року на суму 3930,00 грн. внаслідок включення до його складу податкових накладних, не зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

В свою чергу, відповідно до абз. 8 п. 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Вказану норму внесено до Податкового кодексу України Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац 2). Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання (абзац 10). Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період (абзац 14).

Таким чином, нормами Податкового кодексу України з 01.02.2015 року встановлено обов'язок платника податків-продавця товарів/послуг реєструвати усі податкові накладні, незалежно від суми операції, у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, факт такої реєстрації є необхідною передумовою для виникнення у платника податків-покупця товарів/послуг права на віднесення суми податку за даною податковою накладною до податкового кредиту з податку на додану вартість.

Матеріалами справи підтверджується, що 11.02.2014 року між ТОВ "ОСОБА_2 ХХІ" (Продавець) та ПП "Західпроменерго" (Покупець) укладено договір поставки №11/11/14 (а.с. 49-51).

На виконання умов даного договору ТОВ "ОСОБА_2 ХХІ" виписано для ПП "Західпроменерго" податкові накладні від 03.01.2015 року №1 на суму 11272,00 грн., в тому числі ПДВ 1878,67 грн., від 04.01.2015 року №2 на суму 22984,00 грн., в тому числі ПДВ 3830,67 грн., від 09.01.2015 року №3 на суму 12308,00 грн., в тому числі ПДВ 2051,33 грн., від 10.01.2015 року №4 на суму 11900,00 грн., в тому числі ПДВ 1983,33 грн. (а.с. 44-47).

Податок на додану вартість по вказаних господарських операціях всього на суму 9744,00 грн. позивачем включено до податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2015 року, що відображено у податковій декларації № від 18.03.2015 року (а.с. 32-43).

Проте, станом на лютий 2015 року ТОВ "ОСОБА_2 ХХІ" було зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних лише податкові накладні від 04.01.2015 року №2 на суму 22984,00 грн., в тому числі ПДВ 3830,67 грн. та від 10.01.2015 року №4 на суму 11900,00 грн., в тому числі ПДВ 1983,33 грн. (а.с. 48).

Отже, на порушення вимог пункту 198.6 статті 198 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, позивачем віднесено до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 3930,00 грн. на підставі податкових накладних від 03.01.2015 року №1 на суму 11272,00 грн., в тому числі ПДВ 1878,67 грн., від 09.01.2015 року №3 на суму 12308,00 грн., в тому числі ПДВ 2051,33 грн., виписаних ТОВ "ОСОБА_2 ХХІ", які не були зареєстровані останнім у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд відхиляє посилання позивача на ту обставину, що зазначені накладні було виписано у січні 2015 року, тобто до настання терміну, визначеного абзацом 8 пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, що на його думку, звільняє від обов'язку їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що норма, закріплена у підрозділі 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України не містить обов'язку реєструвати з 01.02.2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних лише податкові накладні виписані після цієї дати.

Системний взаємозв'язок даної норми з положеннями пункту 198.6 статті 198 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, які передбачають пряму заборону віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних, не зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, дає підстави для висновку, що обов'язок реєстрації з 01.02.2015 року поширюється на всі податкові накладні, суми ПДВ за якими відносяться платником податку з вказаної дати до складу податкового кредиту.

Суд також відхиляє доводи позивача щодо надання контролюючим органом зворотної дії закону у часі внаслідок виключення зі складу податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних до 01.02.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9.02.1999 року №1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, правомірність поведінки особи, в тому числі щодо дотримання нею норм податкового законодавства, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діє на момент вчинення відповідних дій або бездіяльності такої особи.

Оскільки з 01.02.2015 року у платника податку-покупця товарів/послуг виник обов'язок формувати податковий кредит з податку на додану вартість виключно за рахунок сум ПДВ по податкових накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, зворотна дія закону у часі в цьому випадку не матиме місця.

Крім того, згідно з абз. 4-8 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в чинній на даний час редакції), у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Таким чином, платник податків фактично не позбавлений права на включення сум ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "ОСОБА_2 ХХІ", протягом 365 днів після їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у тому податковому періоді, в якому їх буде зареєстровано.

Тому, твердження відповідача про порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, яке полягало у завищенні суми податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2015 року на суму 3930,00 грн. знаходять своє підтвердження дослідженими судом доказами, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими, а оспорюване податкове повідомлення-рішення від 08.05.2015 року № є правомірним та не підлягає скасуванню судом.

У задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

За змістом статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачу - Приватному підприємству "Західпроменерго" у задоволенні адміністративного позову до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.05.2015 року № відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.