Справа № 2-а/1970/2777/12
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2012-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2777/12

"27" липня 2012 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі Субтельної Л.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина»про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, суд -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина»(надалі відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені на загальну суму 7997,52 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачем не дотримано нормативу працевлаштування інвалідів, виходячи із даних самостійно наданого ним звіту про зайнятість інвалідів (Форма №10-ПІ) за 2011 рік, згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відносно середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за 2011 рік, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у відповідача становить: 1 особа. Даний норматив відповідачем не виконано.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з мотивів викладених в позовній заяві та просила стягнути з відповідача вищевказану суму, пояснивши, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу у відповідача складає 8 осіб. Таким чином норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить: 1 особа. Згідно з даними самостійно наданого відповідачем звіту про зайнятість інвалідів (Форма №10-ПІ) за 2011 рік середньорічна заробітна плата у 2011 році складає 15725,00 грн. Відтак за одне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, відповідач до 15.04.2012 року повинен був самостійно сплатити адміністративно господарські санкції у розмірі 7862,50 грн. У звязку з порушенням терміну сплати даних санкцій на 86 днів, відповідачу нарахована пеня в розмірі 135,02 грн. Отже сума заявлена до стягнення в даному позові складає 7997,52 грн.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, заперечень проти позову не надавали. Відповідно до вимог ст. 35 КАС України про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення повістки за адресою, яка вказана в єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України..

Отже, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до п.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»від 21 березня 1991 року №875-ХІІ із змінами та доповненнями (далі Закон №875), для підприємств, установ і організацій, незалежно від форми власності і господарювання установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% середньооблікової чисельності штатних працівників особового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості 1 робочого місця.

Відповідно до вимог ч.1 ст.20 Закону №875, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст.19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Із матеріалів справи, а саме із поданого відповідачем звіту про зайнятість інвалідів (Форма №10-ПІ) за 2011 рік (а.с.6), вбачається, що середньооблікова чисельність працівників у сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю «Галичина» (с/г ТОВ «Галичина») у 2011 році складала 8 осіб, а середньорічна заробітна плата становить 15725,00 грн.. Відповідно норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2011 році повинен був становити 1 особа. Таким чином, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, відповідач до 15.04.2012 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі 7862,50 грн.

Також відповідачу була нарахована пеня за порушення термінів сплати санкцій на 86 днів в розмірі 135,02 грн. Отже сума заявлена до стягнення в даному позові складає 7997,52 грн.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно ч.2 ст.20 Закону №875, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120% річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до ст.18 Закону №875 забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інвалідам, які не мають змоги працювати на підприємствах, в установах,організаціях, державна служба зайнятості сприяє у працевлаштуванні з умовою про виконання роботи вдома.

Згідно з листом Заліщицького районного центру зайнятості №03/411 від 19.06.2012 року (а.с.9), с/г ТОВ «Галичина»протягом 2011 року не подавало звіти за формою Ф-3-ПН «Про наявність вакансій»для інвалідів, у звязку з цим особи з обмеженою працездатністю на дане підприємство для працевлаштування не направлялись.

Абзацом 4 пункту 2 статті 19 Закону України «Про зайнятість населення»визначено право державної служби зайнятості направляти для працевлаштування на підприємства, в установи, організації всіх форм власності при наявності там вільних робочих місць (вакантних посад) інвалідів, які звертаються до служби зайнятості, відповідно до рівня їх освіти і професійної підготовки та рекомендацій МСЕК, наявних у них кваліфікації та знань та з урахуванням їх побажань.

З матеріалів справи випливає, що відповідачем не дотримано вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відповідач не проводив заходів для створення робочих місць для інвалідів та для їх працевлаштування та не інформував центр зайнятості про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для інвалідів.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, не спростовані належним чином відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина» (, с. Лисівці, Заліщицький район, Тернопільська область) в користь Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції та пеню на загальну суму 7997,52 грн. (сім тисяч девятсот девяносто сім гривень 52 копійки), на наступний рахунок: р/р №0160, ГУДКС України в Тернопільській області, МФО 838012, код одержувача 37888326.

Постанова набирає законної сили в порядку встановленому ст..254 КАС України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені ст.186 КАС України.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.