Справа № 534/1559/15-а
Суддя: Окунь Т. В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1559/15-а
Провадження № 2-а/534/68/15
Постанова

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ в м. Комсомольську про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

В липні 2015 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії відповідача щодо невключення сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації до складу заробітної плати, що обраховується для призначення пенсії у відповідності до положень ЗУ «Про державну службу» та зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії у відповідності до положень Закону «Про державну службу».

Заявлені вимоги обґрунтовуються посиланням на порушення відповідачем ряду Законів України, які регламентують порядок призначення пенсії, зокрема пенсії на умовах положень ЗУ «Про державну службу». Через порушення відповідачем положень законодавства при призначенні пенсії просить задовольнити позов, визнати дії відповідача щодо невключення матеріальної допомоги та індексації до складу заробітної плати, яка обраховується при призначенні пенсії протиправним та зобовязати відповідача до вчинення дій, направлених на відновлення порушеного права.

До суду сторони не зявились (а.с. 31,35), позивач направила заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 36).

Суд, дослідивши представлені позивачем на обґрунтування заявлених позовних вимог докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером за віком і з травня 2015 року перебуває на обліку в УПФУ м. Комсомольська (а.с.9).

Розпорядженням УПФУ від 01 червня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_1. від 29 травня 2015 року (а.с.12) в звязку із її звільненням з державної служби було призначено пенсію (а.с. 13), розмір якої на разі позивач вважає таким, що обрахований з порушенням положень ст.37 ЗУ «Про державну службу» та ст.41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що призвело до значного заниження отримуваного нею розміру пенсії..

Як встановлено судом, обрахування пенсії було проведене відповідачем на підставі довідок про заробітну плату позивача (а.с. 14-17), до загального розміру якої не увійшли суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексація /в довідці про заробітну плату «інші виплати»/, що за посиланням відповідача (а.с. 11) відповідає положенням ч.5 ст. 37 ЗУ «Про державну службу», згідно з якою визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому КМУ та у відповідності до Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Отже, предметом оскарження в суді є дії відповідача в звязку з обрахуванням та призначенням пенсії державного службовця.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається із змісту ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із змісту письмової відповіді, наданої УПФУ на звернення позивача, оскаржувані дії відповідач вважає такими, що прийняті відповідно до положень Закону та з дотриманням встановленої процедури, що в контексті положень ч.3 ст.2 КАС України виключає правову підставу для визнання його протиправним (а.с.11).

Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони /серед іншого/: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Отже, із наведеного в нормі переліку слід визначити ті, які є критеріями законності актів, дій чи бездіяльності що оскаржуються, а саме: чи ґрунтується правовий акт на законі, чи прийнятий він уповноваженою особою з використанням повноваження та з метою, з якою це повноваження надано.

Зміст наданої позивачу відповіді свідчить про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення УПФУ керувалось насамперед загальною нормою /ст.37 ЗУ «Про державну службу/ та положеннями постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Надаючи аналіз наведеним стороною відповідача запереченням, керуючись загальновизнаною нормою теорії права щодо поняття нормативно-правового акту та його ознак, суд наголошує про наступне:

Враховуючи види правових актів за субєктами нормотворчості в Україні, та приймаючи до уваги провідне місце Законів України, як актів представницького вищого органу державної влади в Україні, аналізуючи положення ст.33 ЗУ «Про державну службу» згідно з якою «оплата праці державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років та інших надбавок», ст.41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» згідно з якими до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються суми виплат, з яких згідно з цим законом були фактично нараховані обчислені та сплачені страхові внески, до яких зокрема належать суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексація, суд вважає, що спірні правовідносини, виходячи із предмету спору, регулюються насамперед нормами спеціальних Законів України, як нормативно-правовими актами вищої юридичної чинності, які визначають перелік виплат, що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії.

Крім того, у відповідності до положень ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.237 КАС України/ неоднакове застосування норм матеріального права/.

Отже системний аналіз згаданих норм права, та врахування правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, дають суду підставу дійти висновку, що оскаржувані дії УПФУ є такими, що суперечить положенням ст.41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в звязку із порушенням відповідачем визначеного законом порядку обчислення пенсії.

Вирішуючи справу відповідно до спрямованості завдання адміністративного судочинства та специфіки предмету судового розгляду, з огляду на критерії, зазначені в ч.3 ст.2 КАС України, суд вважає, що приймаючи оспорюване рішення, УПФУ м. Комсомольська застосував норми права, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати для обчислення пенсії за наведених обставин ст.41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», що дає суду підставу дійти висновку про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, враховуються в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, з огляду на що субєкт владних повноважень в даній ситуації діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому вимога позивача про визнання таких дій протиправним є обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішене судом у відповідності до положень ч.1 ст.94 КАС України.

З огляду на повноваження, надані суду при ухваленні рішення про задоволення позову, суд, керуючись ст.ст.159, 160, ст.161,ч.2 п.1 ст.162 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії УПФУ в м. Комсомольську щодо невключення сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації /в довідці про заробітну плату «інші виплати»/ до складу заробітної плати, що була обрахована для призначення пенсії ОСОБА_1 у відповідності до положень ЗУ «Про державну службу»

Зобовязати УПФУ в м. Комсомольську з дня призначення пенсії ОСОБА_1, тобто з 29 травня 2015 року у відповідності до положень ЗУ «Про державну службу» здійснити перерахунок призначеної пенсії, включивши до складу заробітної плати, що була обрахована для призначення пенсії сум усіх виплат, з яких сплачується єдиний внесок на загальнообов язкове державне страхування, зокрема сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

Зобовязати УПФУ в м. Комсомольську виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму пенсійних виплат з дня призначення пенсії - з 29 травня 2015 року у відповідності до положень ЗУ «Про державну службу».

На користь ОСОБА_1 стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 73 грн.08 коп.

Судове рішення може бути оскаржене сторонами до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь