Справа № 754/14185/15-а
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/467/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2015 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо проведення нарахування пенсії на користь позивача з урахуванням показника середньої заробітної плати працівника в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2007 рік протиправними; зобов'язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії позивачу у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески за календарний рік, що передує року звернення за нарахування пенсії, тобто за 2014 рік, починаючи з 17.07.2015, за виключенням сум фактично проведених виплат.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 1993 року отримував пенсію від Міністерства оборони України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Коли позивач набув право на отримання пенсії за віком в липні 2015 року на загальних підставах, він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та з 17.07.2015 почав її отримувати. Однак, позивач вважає, що відповідач помилково здійснює нарахування пенсії із врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік, оскільки позивач звернувся до нього із заявою про первинне призначення йому пенсії за віком (а не перехід з одного виду пенсії на інший), і тому при нарахуванні пенсії повинен був враховуватися показник середньої заробітної плати за 2014 рік. 18.09.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення і виплату йому пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Листом Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва від 18.09.2015 № 5886/09/П-557 позивачу було відмовлено у задоволені його вимог. Позивач зазначає, що такі дії відповідача є протиправними, тому звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Представник Управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі міста Києва надіслала письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Зазначили, що відповідно до норм пенсійного законодавства в залежності від умов настання права, пенсія може бути: призначена, призупинена, поновлена, перерахована та переведена з виду на вид. Отже, право призначення пенсії можливо лише один раз. Оскільки позивач з 1993 року отримував пенсію по вислузі років, тому при переведенні його на пенсію за віком йому правомірно був нарахований розмір пенсії. Таким чином, відповідач вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1993 року отримував пенсію по вислузі років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 17.07.2015 позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При розрахунку пенсії позивача відповідач застосував показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2007 рік.

Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Стаття 9 цього Закону передбачає, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років не входить до правового поля Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», а регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з

військової служби, та деяких інших осіб", військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Пенсія за вислугою років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загальновизначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загальнопередбаченої пенсії не користувався раніше, то право на призначення пенсії за віком виникло вперше, а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший.

Згідно ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Однак, при розрахунку пенсії за вислугою років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яку отримував позивач до переведення на пенсію за віком, взагалі не застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Крім того, у ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом, тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню, а показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.12.2012 у справі № К/800/38624/13.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо встановленню розміру пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечать вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому є протиправними.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва не довело, що діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на обставини справи, дослідивши аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Розподіляючи судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України, суд зазначає, що з Державного бюджету України на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Враховуючи вимоги п.8 ч.6 ст. 183-2 КАС України та ст. 256 КАС України постанова у цій справі негайному виконанню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 58 Конституції України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 3, 71, 94, 99, 104-106, 158-163, 183-2, 244-4, 254, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо проведення нарахування пенсії на користь ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної плати працівника в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2007 рік протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н.НОМЕР_1) відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2014 рік, починаючи з 17.07.2015 року, за виключенням сум фактично проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н.НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя