Справа № 22-а-21138/11
Суддя: Карнаух В.В.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 10.3.3 (ІУ) ОСОБА_1
Доповідач - Карнаух В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Барильської А.П.,Ляховської І.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної в місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 19 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної в місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій відповідача по нарахуванню соціальної допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку та невиплати цієї допомоги протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної в місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (наділі - УПСЗН) про визнання дій відповідача по нарахуванню соціальної допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку та невиплати цієї допомоги протиправними.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 27 вересня 2007 року вона народила доньку ОСОБА_3 , у зв'язку із чим отримує щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в меншому розмірі, ніж встановлено ст. 43 Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку в тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», що є порушенням норм чинного законодавства та її конституційних прав.

Просила суд: визнати неправомірними дії відповідача відносно відмови виплачувати їй допомогу по досягненню дитиною трирічного віку у розмірі не менше прожиткового мінімуму , встановленого для дітей у віці до 6 років, зобов'язати відповідача виплачувати щомісячно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму встановленому для дітей у віці до 6 років; зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплатити їй допомогу при народженні дитини, що надається в сумі, кратній 22,6 прожиткового мінімуму для дітей у віці до б років, встановленого на день народження; зобов'язати відповідача зробити перерахунок нарахованих сум допомоги допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», за період з 01.11.2007 року по 31.12.2009 рік,яка складає 10495,16 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 19 квітня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної в місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій відповідача по нарахуванню соціальної допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку та невиплати цієї допомоги протиправними задоволено частково.

Визнано дії УПСЗН щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - протиправними.

Зобов'язано УПСЗН нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на доньку ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 347 ,83 гри. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові виграти в сумі 3,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН ставить питання про скасування постанови суду та постановлення нової ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, проводив позивачу виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на рік й в розмірі, передбаченому ст. 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», при цьому кошти на виплату допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, починаючи з 01.11.2007 року в нього відсутні й оскільки законодавчо це питання не врегульовано, то він не є належним відповідачем по справі. Крім того, судом не враховано, що позивачем порушено строк позовної давності.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обгрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПСЗН підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 у зв'язку із народженням доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПСЗН та отримує щомісячно соціальну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2М в частині визнання протиправними дій УПСЗН щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_2 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного; віку за 2007 рік та зобов'язуючи відповідача донарахувати та виплатити позивачу недоотриману нею державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 347,83 грн, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за вказаний період здійснювалась виплата допомоги в заниженому розмірі.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 29.11.2007 року по 31 грудня 2007 року.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічне положення містить й ч.1 ст. 15 Закону України Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», нормами якої керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» затверджено прожитковий мінімум на 2007 рік на дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць.

Однак, згідно з п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію ст.ст. 41 та 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». А п. 14 ст.71 цього Закону було зупинено дію ч.1 ст.15 та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

При цьому, абз. З ч.2 ст. 56 вказаного Закону встановлено розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на 2007р. й визначено, що її розмір дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційним п. 7 ст. 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 41, 43 Закону України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також п. 14 ст. 71 в частині зупинення дії ч.1 ст.15 та п.З розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», у зв'язку з чим було поновлено дію ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та вихованням» та дію ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в попередніх редакціях.

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН, продовжуючи застосовувати приписи абз. З ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; за листопад - 9,34 грн., грудень - 144,10 грн., що підтверджується довідкою № 711 від 23.12.2009 року, виданою УПСЗН (а.с.10).

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції правильно зазначив, що з 29 листопада 2007 року з дати призначення та отримання допомоги по 31.12.2007 року - до кінця поточного року, відповідач повинен призначити, нарахувати і виплатити позивачу недотриману нею державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2007 року № 13 «Деякі питання призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми», на підставі якої відповідачем за оспорюваний період нараховувалася позивачу державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суперечать як положенням ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», так і положенням ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», які мали пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин в період з 29.11.2007 року по 31.12.2007 року.

Посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути враховано колегією суддів як підстава для невиконання відповідачем своїх зобов'язань, встановлених ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Крім того, питання фінансування видатків на реалізацію програми виплати такої допомоги не є предметом розгляду цього спору.

Спростовуються й доводи апеляційної скарги УПСЗН відносно того, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 32 від 16.01.2007 року, з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи. Отже, УПСЗН виконкому Жовтневий районної у місті ради є належним відповідачем у справі.

Колегія суддів зважує на доводи апеляційної скарги відповідача щодо не вирішення судом першої інстанції питання про пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Відповідно до ст. 99 КАС України в діючій на той час редакції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або; повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ст. 100 КАС України в діючій на той час редакції, передбачено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з адміністративним; позовом 19 січня 2010 року (а.с. 3), тобто з пропуском строку, встановленого ст. 99 КАС| України відносно її вимог про визнання дій та бездіяльності відповідача протиправною щодо нарахування та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити на її користь зазначені виплати за 2007 рік.

Пропущений строк звернення до суду позивач поновити не просила, а відповідач в запереченнях на позов просив застосувати наслідки такого пропуску (а.с. 18).

Однак суд першої інстанції не врахував вищенаведеного й не застосував положень; ст.ст. 99,100 КАС України, дійшовши помилкового висновку про те, що позивач має право на задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови І відповідно до п.4 ч. 1 ст.202 КАС України, про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанова суду не оскаржена.

Керуючись ст.ст. 195,197,198, 200,205, 207 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ОСОБА_4 ради задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2010 року -скасувати та ухвалити нову постанову про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної в місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій відповідача по нарахуванню соціальної допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку та невиплати цієї допомоги протиправними.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: