Справа № 2-а-4/11
Суддя: Старчеус О. П.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу20.12.2011
Справа № 2-а-4 2011р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2011 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді - Старчеус О.П.

при секретарі Максименко С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС ВДАІ з ОАТ м.Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 та Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 16.09.2010 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 07.09.2010 року відповідачем - інспектором роти ДПС ВДАІ з ОАТ м.Миколаєва ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 320 грн. за ненадання переваги в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході. Вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню, оскільки 07.09.2010 року він, керуючи своїм автомобілем, доїхав до пішохідного переходу по вул.Пушкінська проспект Леніна м.Миколаїв, зупинився перед пішохідним переходом, пропустив пішоходів, проїхав через пішохідний перехід в потрібному йому напрямку, де і був зупинений відповідачем. Відповідач не відрекомендувався йому, а відразу після того, як він зупинив автомобіль, в грубій формі почав звинувачувати його в порушенні правил дорожнього руху і в тому, що він не пропустив пішоходів. Він пояснив, що пропустив пішоходів і лише після того почав рухатися далі. Але в ході розмови виявилося, що вже після того, як його автомобіль встиг перетнути пішохідний перехід, з іншого боку дороги на пішохідний перехід вийшов пішохід. Він, на думку відповідача повинен був його пропустити, і тільки потім рухатися далі. На що він пояснив, що для того щоб виконати вимогу відповідача, йому потрібно було на задній швидкості повернути автомобіль на попереднє місце зупинки. Але його пояснення не були взяті до уваги, на нього було складено протокол і винесена постанова про адмінправопорушення. Зважаючи на те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови були порушені норми адміністративного, матеріального та процесуального законодавства, для застосування до нього штрафних санкцій немає підстав, позивач просить скасувати зазначену постанову та провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснивши, що 07.09.2010 року він, керуючи автомобілем , доїхав до пішохідного переходу по вул. Пушкінська-проспект Леніна в м.Миколаєві. Він зупинився перед переходом, пропустив пішоходів і проїхав через перехід у потрібному напрямку. В цей час його зупинив працівник ДПС і звинуватив його у тому, що він не пропустив пішоходів. Він з ним не погодився, оскільки його автомобіль вже встиг перетнути пішохідний перехід, коли з іншого боку дороги на зебруступив пішохід. Інспектор навіть не допитав ні того пішохода , ні його дружину, яка їхала разом з ним в автомобілі. З постановою не згоден, просив її скасувати а провадження по справі закрити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача - УДАІ УМВС України в Миколаївській області звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, надавши письмове заперечення на позов, в якому, посилаючись на необґрунтованість позову, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки в діях інспектора роти ДПС ВДАІ з ОАТ м.Миколаєва УДАІ УМВС ОСОБА_2 при фіксації правопорушення, складанні протоколу та винесенні постанови ВЕ № 241011 про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП порушень вимог чинного законодавства не встановлено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.09.2010 року серії ВЕ №241011 вбачається. що інспектор роти ДПС ВДАІ з ОАТ м.Миколаєва УДАІ УМВС ОСОБА_2 постановив притягнути ОСОБА_1 за порушення ПДР України до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 320 грн. (а.с.4).

Згідно протоколу серії ВЕ1 № 062675, оглянутого в судовому засіданні, ОСОБА_1 07.09.2010р. о 10.25 год., керуючи т/з ПАЗ-37421 д/з ВЕ 8457 АМ, по вул.Пушкінська-пр.Леніна в м.Миколаєві не дав дорогу пішоходам, які рухались по нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п. 18.1 ПДР України (а.с.3).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які помякшують чи обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при винесенні постанови враховано як доказ описову частину складеного ним же протоколу та пояснення свідка правопорушення ОСОБА_3, долучені до протоколу.

В судове засідання до Заводського районного суду м.Миколаєва, якому було направлено судове доручення, свідок ОСОБА_3 не з'явився та не повідомив причину своєї неявки, за відомостями сектора адресно-довідкової роботи ВГІРФО УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 не значиться.

Згідно п.18.1 ПДР України водій транспортного засобу, який наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходяться пішоходи, повинен зменшити швидкість , а при необхідності зупинитися, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створено перешкоду чи небезпеку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 07.09.2010 року вона разом зі своїм чоловіком позивачем їхала на його автомобілі по м.Миколаєву . Перед пішохідним переходом на кільцю вони пропустили пішохода з правого боку, а після того, як вони виїхали на пішохідний перехід, з лівого боку інший пішохід почав рухатися. Їх зупинили працівники ДПС і склали протокол. В протоколі вони записали свідком ОСОБА_3, який взагалі нічого не бачив, його привели через 15 хвилин працівники ДПС.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.71 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачами, в порушення зазначених вимог Закону, не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

Суд не має можливості взяти до уваги пояснення свідка ОСОБА_3, оскільки за адресою вказаною в протоколі він не проживає. Крім цього, його свідчення спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_4, яка була з позивачем під час зазначеної події. Сам позивач під час складення протоколу також заперечував свою вину. За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення відповідачами не доведена.

На підставі наданих позивачем доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.122 КУпАП, тому постанова про адміністративне правопорушення відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 86, 159-163, 167 КАС України, п.3 ч.1 ст.293, п.1 ст.247 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС ВДАІ з ОАТ м.Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 та Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі задовольнити.

Постанову інспектора роти ДПС ВДАІ з ОАТ м.Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 від 07 вересня 2010 року серії ВЕ № 241011 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 320 гривень скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя :