Справа № 806/4848/15
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м.Житомир справа №806/4848/15

час прийняття: 15 год. 30 хв. категорія 8.3.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернової Г.В.,

секретар судового засідання Халімончук С.С.,

за участю: представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.07.2015 р.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 13.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необґрунтованість та протиправність висновків відповідача про порушення товариством ст.57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасності сплати самостійно обрахованих податкових зобов'язань. Вважає, що позивачем було у повній мірі сплачено грошові зобов'язання з податку на прибуток, що підтверджується платіжними дорученнями. Зазначає, що фактично станом на дату подання декларації з податку на прибуток ТОВ "Продмаркетпром" за 2014 згідно даних особового рахунку рахувалась сплата по податку на прибуток (за рахунок внесення авансових платежів) в сумі 138600,00 грн. Тому при проведенні нарахування визначених сум податкових зобов'язань, визначена сума до сплати в розмірі 206400,00 грн. має бути зменшена на суму оплати по податку на прибуток (за рахунок внесення авансових платежів) в сумі 138600,00 грн. до 67800,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити, так як вважає, що податковий орган під час проведення перевірки невірно кваліфікував виявлене порушення, у зв'язку з чим були безпідставно застосовані штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну сплату податку на прибуток. Крім того зазначає, що відповідач мав врахувати розмір авансових платежів у зменшення загальної суми податкових зобов'язань.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив в його задоволенні відмовити. Вважає, що позивачу правомірно застосовано штрафну санкцію в сумі 12406,68 грн. за порушення граничних строків сплати податкового зобов'язання, у відповідності до вимог чинного законодавства. Зазначає, що позивачем самостійно визначене податкове зобов'язання по податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 206400,00 грн. Граничний термін сплати за узгодженим податковим зобов'язанням в сумі 124066,80 грн. настав 11.03.2015 року. Однак, позивачем не було виконано обов'язку по сплаті визначеного зобов'язання, передбаченого ст.36 Податкового кодексу України. Крім того зазначає, що сплачені авансові внески з податку на прибуток не зменшили суму податкового зобов'язання з податку на прибуток, що нарахований за результатами 2014 року, у зв'язку з порушенням порядку заповнення документів податкової звітності, а саме не відображення показників авансових внесків в рядку 13 податкової декларації та додатку ЗП.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" зареєстроване як юридична особа та перебуває на податковому обліку в Коростенській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області

30.06.2015 року Коростенською ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області було проведено документальну невиїзну перевірку своєчасності сплати податку на прибуток до бюджету, за результатами якої Коростенською ОСОБА_1 у Житомирській області було складено акт №653/15-01 від 30.06.2015 року (а.с.10,11).

Зокрема, перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 та п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, а саме: порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств.

Згідно даного акту перевірки на порушення п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України платником несвоєчасно сплачено податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 124066,80 грн.

На підставі даного акту винесено податкове повідомлення-рішення від № від 13.07.2015 року, яким за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 124066,80 грн. ТзОВ "Продмаркетпром" зобов'язано сплатити штраф в сумі 20406 грн. 68 коп. (а.с.9).

Однак, суд не погоджується з даними висновками з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із приписами підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Відповідно до п.126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що ТзОВ "Продмаркетпром" подано відповідачу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, згідно якої задекларовано суму, що підлягає сплаті 206400,00 грн. (а.с.14-15).

Часткова сплата податкового зобов'язання відбулась за рахунок переплати в розмірі 673,20 грн. та згідно платіжних доручень №2681 від 12.03.2015 року в розмірі 13860,00 грн. та №2670 від 11.03.2015 року в розмірі 67800 грн.

Згідно положень статті 57 Податкового кодексу України, граничним строком сплати відповідних обрахованих грошових зобов'язань було 11.03.2015.

12.03.2015 року позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, якою було зменшено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток за звітний податковий період (а.с.17-19).

Згідно акту документальної невиїзної перевірки своєчасності сплати податку на прибуток до бюджету від 30.06.2015 року №653/15-01, грошове зобов'язання з податку на прибуток за 2014 рік в сумі 124066,80 грн. було сплачено позивачем із порушенням граничного терміну сплати менше ніж на 30 календарних днів (на 1 день).

Однак, суд не погоджується з такими висновками податкового органу, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем згідно платіжних доручень №1958 від 27.03.2014 року на суму 12600 грн., №1990 від 04.04.2014 року на суму 5000 грн., №1961 від 23.04.2014 року на суму 7600 грн., №1964 від 19.05.2014 року на суму 12600 грн., №1963 11.06.2014 року на суму 5000 грн., №1956 від 18.06.2014 року на суму 7600 грн., №1985 від 15.07.2014 року на суму 5000 грн., №2001 від 19.07.2014 року на суму 7600 грн., №2110 від 28.08.2014 року на суму 12600 грн., №2205 від 25.09.2014 року на суму 12600 грн., №2290 від 24.10.2014 року на суму 12600 грн. №2403 від 27.11.2014 року на суму 12600 грн., №2453 від 16.12.2014 року на суму 5000 грн., №2481 від 26.12.2014 року на суму 7600 грн., №2551 від 29.01.2015 року на суму 12600 грн. (а.с.24-26, 28-39) були сплачені грошові кошти на загальну суму 138600 грн. на рахунок №0006 ГУ ДКСУ у Житомирській області призначені для сплати авансових внесків з податку на прибуток.

Тобто, вказана сума податку на прибуток фактично сплачена позивачем, про що вказано в акті перевірки і не заперечується представником відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Таким чином поняття платежу у Податковому кодексі України пов'язане та ототожнюється із податком з якого він сплачується.

Статтею 9 Податкового Кодексу України визначені загальнодержавні податки та збори, одним з яких є "податок на прибуток підприємств". Серед загальнодержавних податків відсутній такий податок як "авансовий внесок з податку на прибуток". Відповідно до положень пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України авансові внески з податку на прибуток сплачують платники податку на прибуток.

Отже, банківські платежі з призначенням платежу "авансовий внесок з податку на прибуток" та "податок на прибуток підприємств", у розумінні Податкового кодексу України є платежами з одного загальнодержавного податку - податку на прибуток.

Згідно частини 1 статті 87 Податкового кодексу України, сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Відповідно до статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Враховуючи встановлені обставини даної справи, суд вважає, що фактично сплата грошового зобов'язання мала місце у встановлений податковим законодавством строк та надійшла на бюджетний рахунок без порушень термінів його сплати.

Слід також зазначити, що позивач виконав обов'язок щодо сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток у строки відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України. При цьому, допущення порушення порядку заповнення документів податкової звітності, а саме не відображення показників авансових внесків в рядку 13 податкової декларації та додатку ЗП не впливає на своєчасність надходження коштів до Державного бюджету, оскільки кошти в сумі 138600 грн. були зараховані до бюджету станом на 11.03.2015 року.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 13 липня 2015 № прийнято без врахування фактичних обставин справи згідно зазначених податкових документів та всупереч вищенаведеним нормам Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення та не надав доказів в спростування вищевикладеного, на відміну від позивача, який довів обґрунтованість вимог, заявлених у позові.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Житомирській області № від 13.07.2015року.

Стягнути з Коростенської об"єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" сплачений судовий збір в розмірі 1218 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Г.В. Чернова

Повний текст постанови виготовлено: 19 жовтня 2015 р.