Справа № 826/14072/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 жовтня 2015 року № 826/14072/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Гарника К.Ю., суддів: Кобилянського К.М., Федорчука А.Б. при секретарі судового засідання Непомнящій А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєка»
до третя особа Державної фіскальної служби України Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вєка» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач), третя особа - Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить, з урахуванням зменшень позовних вимог, визнати протиправною відмову Державної фіскальної служби України у реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєка» () № 14 від 22 червня 2015 року, № 15 від 23 червня 2015 року, № 16 від 24 червня 2015 року, № 17 від 25 червня 2015 року, № 18 від 26 червня 2015 року, № 19 від 27 червня 2015 року, № 20 від 28 червня 2015 року, № 21 від 29 червня 2015 року, № 22 від 30 червня 2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 17 вересня 2015 року.

У судовому засіданні 17 вересня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представники відповідача та третьої особи заперечили проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вєка» () зареєстроване як юридична особа, як платник податків перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вєка» та Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві укладено Договір про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до ДПІ засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, визнаються сторонами і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

07 липня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Вєка» засобами електронного зв'язку надіслало до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкові накладні № 14 від 22 червня 2015 року, № 15 від 23 червня 2015 року, № 16 від 24 червня 2015 року, № 17 від 25 червня 2015 року, № 18 від 26 червня 2015 року, № 19 від 27 червня 2015 року, № 20 від 28 червня 2015 року, № 21 від 29 червня 2015 року, № 22 від 30 червня 2015 року.

Проте, позивачем отримані квитанції № 1 у відповідній кількості про відмову у прийнятті податкової накладної, у зв'язку з виявленими помилками, а саме: «сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ продавця».

Позивач вважає такі висновки контролюючого органу протиправними та такими, що порушують права

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши встановлені обставини справи, колегія суддів Окружного адміністративного суду міста Києва зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі, визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 9 Порядку встановлено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

- наявність помилок;

- відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

- факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Судом встановлено, що підставою для відмови у прийнятті податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєка» є виявлення помилки, а саме - сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (-22340,13) продавця.

Відповідно до статті 200-1 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ.

Доказів обчислення суми податку у спірних накладних за формулою, вказаною у статті 201-1 Податкового кодексу України, позивачем не надано, відтак, встановлені контролюючим органом помилки не спростовано.

Абзацом 2 пункту 35 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні Положення Податкового кодексу України встановлено, що період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року є перехідним періодом, протягом якого реєстрація податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 14 липня 2015 року № 25450/7/99-99-19-03-01-17

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку, з 00 год. 00 хв. 1 липня 2015 року закінчився перехідний період (тестовий режим) системи електронного адміністрування ПДВ і така система запрацювала в звичайному режимі. З вказаної дати реєстрація податкових накладних в ЄРПН здійснюється виключно на суму податку, обраховану за формулою, визначеною п. 200 1.3 ст. 200 1 Кодексу (далі - реєстраційна сума).

Таким чином, з 1 липня 2015 року при реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування в ЄРПН відбувається перевірка наявності у платника, який здійснює таку реєстрацію, достатньої реєстраційної суми. Тобто для отримання можливості зареєструвати в ЄРПН податкову накладну або розрахунок коригування реєстраційна сума платника податку повинна бути більшою або дорівнювати сумі ПДВ, зазначеній у вказаних документах.

Наведене свідчить, що підстава для встановлення обмежень сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, виникає з 00 год. 00 хв. 1 липня 2015 року із закінченням перехідного періоду та не пов'язується із такою складання та/або отримання податкової накладної.

Позивачем, 07 липня 2015 року, засобами електронного зв'язку надіслало до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкові накладні № 14 від 22 червня 2015 року, № 15 від 23 червня 2015 року, № 16 від 24 червня 2015 року, № 17 від 25 червня 2015 року, № 18 від 26 червня 2015 року, № 19 від 27 червня 2015 року, № 20 від 28 червня 2015 року, № 21 від 29 червня 2015 року, № 22 від 30 червня 2015 року, тобто після закінчення перехідного періоду.

Посилання ж позивача на те, що спірні податкові накладні виписані у червні 2015 року, а тому реєстрація податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу відхиляються судом, оскільки на момент подання, а саме 07 липня 2015 року, перехідний період вже закінчився, а тому реєстрація податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснювалась із обмеженням сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу

Таким чином, відмова у реєстрації Державної фіскальної служби України у реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєка» () № 14 від 22 червня 2015 року, № 15 від 23 червня 2015 року, № 16 від 24 червня 2015 року, № 17 від 25 червня 2015 року, № 18 від 26 червня 2015 року, № 19 від 27 червня 2015 року, № 20 від 28 червня 2015 року, № 21 від 29 червня 2015 року, № 22 від 30 червня 2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних є правомірною.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своїх дій у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєка» не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєка» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя К.Ю. Гарник

Судді: К.М. Кобилянський

А.Б. Федорчук