Справа № 808/3326/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року о 12 год. 20 хв.Справа № 808/3326/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ремшляхбуд

до Вільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від Товариства з обмеженою відповідальністю Ремшляхбуд (далі - позивач) до Вільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 23.01.2015.

В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність висновків податкового органу, яких він дійшов за результатами позапланової невиїзної перевірки, по взаємовідносинах з ТОВ Вінт-РПБ. оскільки документами наданими під час перевірки повністю підтверджується придбання позивачем у ТОВ Вінт-РПБ товарно-матеріальних цінностей, їх переміщення та використання у власній господарській діяльності. Вказує, що жодною нормою Податкового кодексу України не поставлено в залежність право платника податку на податковий кредит від факту сплати або несплати податку на додану вартість контрагентами. Зазначає, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість від операцій з ТОВ Вінт-РПБ. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що під час проведеної фахівцями податкового органу позапланої невиїзної перевірки ТОВ «Ремшляхбуд» встановлено порушення пп.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме завищено податковий кредит по операціям з ТОВ «Вінт-РПБ» за серпень 2014 року на суму 139833,33 грн. Підприємством не підтверджено фактичне постачання товару від контрагента на адресу позивача, а документи складені на підтвердження здійснення господарських операцій не відповідають вимогам законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що в період з 15.12.2014 по 23.12.2014 співробітниками Вільнянської ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача по взаємовідносинам з ТОВ «Вінт-РПБ» за результатами якої складено акт №859/08-06-22/20488682 від 30.12.2014.

За результатами перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту по операціям з ТОВ «Вінт-РПБ» за серпень 2014р. у сумі 139833,33 грн.

На підставі акту перевірки №859/08-06-22/20488682 від 30.12.2014 податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення № від 23.01.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 209750,00 грн., в т.ч. за основним платежем 139833,33 грн. та 69916,67 грн. за штрафними санкціями.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням рішенням, звернувся з позовом до суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення став висновок контролюючого органу про відсутність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ Вінт-РПБ.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Положеннями п. 198.2 ПК України передбачено, щодатою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події,що відбуласяраніше:дата списаннякоштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової деклараціїпопередньогоперіоду.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того,чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.3 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг,але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом,спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до пункту 2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21.12.2010 №969 (який набрав чинності з 10.01.2011), податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Отже, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем та ТОВ Вінт-РПБ 29.08.2014 укладено договір №290814/1 (далі договір №290814/1). Відповідно до п.1.1 договору №290814/1 продавець ТОВ Вінт - РПБ постачає та передає у власність покупцю - ТОВ «Ремшляхбуд» бутанол у кількості 5000 кг. за ціною 70,00 грн./кг (з ПДВ) та адгезійну добавку Wetfiks в кількості 2000 кг. за ціною 83,00 грн./кг (з ПДВ), а покупець приймає товар та проводить оплату на умовах цього договору (а.с.37).

Крім того, між ТОВ «Ремшляхбуд» та ТОВ Вінт-РПБ 29.08.2014 укладено договір №290814/2 (далі договір №290814/2). Відповідно до п.1.1 якого продавець ТОВ Вінт - РПБ постачає та передає у власність покупцю - ТОВ «Ремшляхбуд» битум дорожний БНД 60/90 у кількості 60 т. за ціною 9100,00 грн./т (з ПДВ) та адгезійну добавку Wetfiks в кількості 2000 кг. за ціною 83,00 грн./кг (з ПДВ), а покупець приймає товар та проводить оплату на умовах цього договору (а.с.38).

В рамках зазначених договорів позивачем отримано в серпні 2014 року від ТОВ «Вінт РПБ» товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 839000,00 грн., в т.ч. ПДВ 139833,33 грн.

Суми ПДВ ТОВ «Ремшляхбуд» віднесені до складу податкового кредиту за серпень 2014 року на підставі наступних податкових накладних:

-№60 від 29.08.2014 бітум дорожній БНД 60/90 у кількості 60 т. по ціні 7583,3333 грн (без ПДВ) на загальну суму 546000,00 грн., в тому числі ПДВ 91000,00 грн.

-№61 від 29.08.2014 Wetfiks у кількості 1000кг. за ціною 69,16667 грн. (без ПДВ) бутанол у кількості 3000 кг. по ціні 58,3333грн. (без ПДВ) на загальну суму 293000,00 грн., у тому числі 48833,33 грн.

Матеріальні цінності, що придбавалися у ТОВ «Вінт РПБ» призначалися для використання ТОВ «Ремшляхбуд» в оподатковуваних операціях власної господарської діяльності і були використані у цій діяльності, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами, які були також надані під час перевірки (с.5-6 Акту).

З матеріалів справи судом встановлено, що оплата за надані ТОВ «Вінт РПБ» товари здійснювалась позивачем платіжними дорученнями №270 від 08.09.2014, №21 від 22.09.2014, №22 від 22.09.2014, №23 від 22.09.2014, №24 від 22.09.204, №25 від 22.09.2014, №26 від 22.09.2014, №27 від 22.09.2014, №28 від 22.09.2014, №29 від 22.09.2014, №75 від 22.09.2014, №321 від 22.09.2014.

Оприбуткування на центральний склад здійснювалося відповідно до прибуткових накладних №342 від 29.08.2014 та №343 від 29.08.2004.

Щодо відсутності паспорту та сертифікату відповідності, слід зазначити, що сторонами договору вказані документи не зазначені як обовязкові супроводжувальні документи. До того ж, позивачем їх копії були надані до податкового органу під час адміністративного оскарження висновків перевірки.

Стосовно розбіжностей які виявлені в назві товарно-матеріальних цінностей зазначених в наданих до перевірки податковій накладній №61 від 29.08.2014 та видатковій накладній №61 від 29.08.2014, а саме в податковій накладній зазначено Wetwiks та бутанол, а в видатковій - бутанол SN та адгезій на добавка Wetfix BE, суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.

Транспортування МТЦ до ТОВ «Ремшляхбуд» здійснювалося згідно ТТН: №б/н від 29.08.2014, №б/н від 30.08.2014, №б/н від 31.08.2014, №б/н від 01.09.2014 при цьому згідно умов договору №290814/1 товар на адресу позивача доставлявся транспортом постачальника ТОВ «Вінт РПБ». До того ж, позивачем було запрошено у ТОВ «Вінт РПБ» копії первинних документів на перевезення 29.08.2014 ТОВ «Агро-хім-холдинг» автомобілем Мersedes Bens 815 АЕ 2074 СХ товару на адресу позивача. На вказаний запит було надано копію договору перевезення вантажув автомобільним транспортом від 04.08.2014 укладеного між ТОВ «Вінт РПБ» та ТОВ «Агро-хім-холдинг».

Щодо ненадання до перевірки документів на маршрут перевезення небезпечних вантажів автомобільними засобами, свідоцтва про допуск транспортних засобів до перевезення ризикових небезпечних вантажів транспортними засобами, свідоцтва про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі слід зазначити наступне.

Придбані у ТОВ «Вінт РПБ» товарно-матеріальні цінності не є небезпечними речовинами відповідно до Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів». Перелік небезпечних вантажів на перевезення яких необхідно отримувати погодження дорожнього перевезення небезпечних вантажів Державтоінспекції МВС України розміщено на офіційному сайті :http://www.sai.gov.ua/uploads/filemanager/file/gruz.pdf . Вказаний перелік вантажів підвищеної небезпеки визначається згідно з ДОПНВ та не містить вищевказані товарно-матеріальні ціності. як небезпечні вантажі, на які необхідно отримувати погодження дорожнього перевезення.

Таким чином, суд зазначає, що податкові накладні, наявні в матеріалах справи, виписані ТОВ «Вінт-РПБ» для документального оформлення виконання умов договорів, містять відомості про адресу місцезнаходження покупця та продавців, одиниці виміру товару, кількість товару, ціну товару, тому відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності. Будь-яких порушень щодо оформлення податкових накладних не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів відсутні, що не заперечується і відповідачем в акті перевірки. Податкові накладні видані особою, яка на час здійснення господарських операцій зареєстрована суб'єктом підприємницької діяльності, платником податку на додану вартість. За таких обставин, немає підстав для не включення сум податку на додану вартість по вказаних податкових накладних до складу податкового кредиту позивача.

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є необґрунтованим, що зумовлює відсутність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Крім того, щодо посилання податкового органу на Акт документальної позапланової перевірки ТОВ «Вінт-РПБ» () від 03.12.2014 №579/26-57-22-04-21/39290781, яким нібито встановлено штучне формування податкового кредиту з ПДВ для субєктів господарювання покупців по товарах (роботах, послугах), походження, рух, а також кількість та якість яких відслідкувати неможливо.

Слід зазначити, що самі по собі акти перевірки органами ДПІ контрагентів постачальника в ланцюгу постачання товару та висновки про не підтвердженість факту реального здійснення господарських операцій з його окремими контрагентами не є доказами фіктивності поставки товару позивачу.

ТОВ «Ремшляхбуд» не наділене повноваженнями здійснювати контроль та перевірку господарської діяльності своїх контрагентів, та не має можливості перевіряти обставини придбання товару постачальниками.

Крім того, до суду не надано доказів наявності обвинувального вироку відносно посадових (службових) осіб ТОВ «Вінт-РПБ» та наявності рішення суду про визнання угод недійсними.

Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною у постановах від 09 вересня 2008 року у справі № 21-500во08 та від 01 червня 2010 року у справі № 21-573во10.

Згідно ст.1 Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обовязковим для правозастосування органами правосуддя.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі Булвес АД проти Болгарії (заява №3991/03) визначено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність свого рішення.

Враховуючи наведене, позивач у відповідності до норм Податкового кодексу України правомірно включив до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість по господарських операціях з ТОВ «Вінт-РПБ».

Також, суд дійшов висновку, що податковий кредит підтверджений відповідними первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку та наявний зв'язок витрат позивача з його господарською діяльністю.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Ремшляхбуд .

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У судовому засіданні, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ремшляхбуд задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати винесене Вільнянською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення рішення № від 23.01.2015.

Судові витрати в сумі 419,50 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ремшляхбуд за рахунок бюджетних асигнувань Вільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Шара