Справа № 55/12/2070
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2012-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 березня 2012 р. № 2-а- 55/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чалого І,С.,

при секретарі судового засідання Елоян Ж.Г.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКАП" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова про визнання податкового повідомлення-рішення недійсним, визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсним податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23.12.2011 року; визнати протиправним та скасувати наказ від 28.11.2011 року № 2501; судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26.12.2011 р. позивач отримав від податкового органу податкове повідомлення - рішення НОМЕР_1 від 23.12.2011 р. про застосування адміністративного штрафу у розмірі 510 грн. Із вказаного податкового повідомлення - рішення було встановлено, що воно було винесене на підставі ОСОБА_2 про ненадання документів у повному обсязі № 2474/71 від 12.12.2011 р. ОСОБА_3 перевірки був складений внаслідок того, що позивач вважаючи, що призначення позапланової перевірки відповідачем є незаконним і тому вимагання ним документів є безпідставним, свідомо не надав відповідачу жодних документів для проведення позапланової виїзної перевірки, яка була призначена наказом від 28.11.2011 р. № 2501.

Разом з цим позивач вважає, що про незаконність наказу від 28.11.2011 р. № 2501 свідчила відсутність печатки податкового органу. Також, підтвердженням того, що вказаний наказ був винесений за відсутністю підставі, визначених Податковим Кодексом України свідчить те, що працівники податкового органу посилаються на цей наказ у своїх документах, які за хронологією підписувались за декілька днів до видачі такого наказу.

На підставі вищезазначеного позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення та наказ були винесені податковим органом з перевищенням своїх повноважень, за відсутністю підставі для їх винесення, а тому не можуть вважатися законними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, надала аналогічні обставинам справи пояснення та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надав заперечення на позов, де виклав свій погляд на обставини справи та зазначив, що адміністративний позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення на позов надав пояснення в обґрунтування заперечень та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2011 року в.о. голови комісії з проведення реорганізації ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, в.о. начальника було складено податкове повідомлення - рішення про застосування адміністративного штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКАП" (далі - ТОВ "ІНКАП" ) в розмірі 510 грн.

ОСОБА_3 податкове повідомлення-рішення було винесено на підставі акту про ненадання документів в повному обсязі № 2474/71 від 12.12.2011 р., в якому було зафіксовано порушення п.п. 20.1.24 п. 20.1 ст. 20, п. 44.1, 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України.

За вказане порушення до ТОВ "ІНКАП" був застосований штраф відповідно до п.п. 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 та п.121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За приписами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Як вбачається з матеріалів справи та наданих пояснень в судовому засіданні, підставою для застосування до позивача штрафу стало проігноровані вимоги запиту податкового органу до платника податків про надання документів.

Так, відповідно до матеріалів справи, 18.07.2011 р. відповідачем було направлено до ТОВ "ІНКАП" запит (вих.. № 15413/10/18-018), в якому зазначено, що на підставі п.п. 20.1.6 п.п. 20.1.23 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, податковий орган просить надати в строк визначений вказаним Кодексом пояснення та їх документальне підтвердження взаємовідносин ТОВ "ІНКАП" з його контрагентами.

Суд зазначає, що права органів державної податкової служби ст. 20 Податкового кодексу України, серед яких зокрема (п.п. 20.1.6 п.п. 20.1.23 п. 20.1 ст. 20) є право для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом та у випадках виявлення порушення вимог податкового та іншого законодавства України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

Разом з цим суд зазначає, що згідно з п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Оглянувши запит податкового органу від 18.07.2011 р. № 15413/10/18-018 суд зазначає, що вказаний запит підписаний виконуючим обов'язки керівника податкового органу, він містить перелік інформації, яка запитується у позивача, та документів, що її підтверджують, що не суперечить чинному законодавству. Однак, в запиті відсутні підстави для його надіслання.

Стаття 73 Податкового кодексу України визначає обов'язок платника податків подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом строку визначеному вказаним Кодексом, однак разом з цим визначає, що у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Тобто, суд зазначає, що в даному випадку платник податків був звільнений від обов'язку надавати відповідь на запит податкового органу від 18.07.2011 р. № 15413/10/18-018, в зв'язку з тим, що відповідачем було порушено абз. 2 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України (запит не містить підстави для його надіслання).

Суд вказує на те, що дійсно відповідно до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Однак, в даному випадку Податковий кодекс України визначає, що факт правопорушення настає лише за умови, якщо податковий орган здійснював контроль у відповідності до Податкового кодексу України, тобто, якщо такі вимоги податкового органу до платника податків були законними, а платник податків не виконав ці законні вимоги щодо надання документів.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що у податкового органу були відсутні підстави для застосування до ТОВ "ІНКАП" адміністративного штрафу в розмірі 510 грн. та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Щодо оскаржуваного наказу податкового органу, суд зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2011 року головою комісії з проведення реорганізації ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, в.о. начальника було винесено наказ № 2501 про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки 09.12.2011 р. ТОВ "ІНКАП", яке мало взаємовідносини з ТОВ "Промспец консалтинг" та ТОВ "Промтехноопторг" за період з 01.09.2010 р. по 31.06.2011 р.

ОСОБА_3 наказ було направлено платнику податків та отримано позивачем 31.11.2011 р. про що свідчить поштове повідомлення.

Відповідно до п.п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Як вбачається з вищезазначеного наказу підставою для проведення документальної невиїзної позапланової перевірки 09.12.2011 р. підприємства позивача, стали обставини зазначені у п.п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, а саме за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Суд зазначає, що з пояснень позивача вбачається, та вказаний факт не було спростовано відповідачем в судовому засіданні, підставою для проведення документальної невиїзної позапланової перевірки стало ненадання ТОВ "ІНКАП" відповіді на запит податкового органу від 18.07.2011 р. № 15413/10/18-018.

Як зазначено вище, запит про надання пояснення та їх документальні підтвердження від 18.07.2011 р. № 15413/10/18-018 було винесено з порушенням абз. 2 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, в зв'язку з чим у позивача був відсутній обов'язок надавати відповідь на вказаний запит, а тому в цьому випадку у податкового органу відпадають підстави відповідно до п.п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проводити документальну невиїзну позапланову перевірку та видавати наказ на її проведення.

Разом з цим суд зазначає, що як вбачається з вищезазначеного запиту податковий орган просив позивача надати пояснення та їх документальне підтвердження взаємовідносин з контрагентами ТОВ "Промспец консалтинг" та ТОВ "Промтехноопторг", однак, відповідно до матеріалів справи, акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Промспец консалтинг" складений 13.12.2011 р., а акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Промтехноопторг" складений 26.01.2012 р.

Тобто на момент надіслання запиту від 18.07.2011 р. № 15413/10/18-018 та складення наказу від 28.11.2011 р. № 2501 вказаних актів про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Промспец консалтинг" та ТОВ "Промтехноопторг" не існувало, а тому це не могло стати підставою винесення вищезазначеного наказу на проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ "ІНКАП".

Також, суд зазначає, що відповідно до п. 42.1 ст. 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Суд зазначає, що наказ № 2501 від 28.11.2011 р. підписаний головою комісії з проведення реорганізації ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, в.о. начальника не був завірений печаткою податкового органу.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Разом з цим суд вважає за необхідним вказати на той факт, що як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про дату початку та місце проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ "ІНКАП" з питань взаємовідносин з ТОВ "Промспец консалтинг" та ТОВ "Промтехноопторг" за період з 01.09.2010 р. по 31.06.2011 р. було складено раніше ніж було видано наказ на проведення такої перевірки.

Також в матеріалах справи є в наявності повідомлення податкового органу № 26159/10 від 26.11.2011 р. про запрошення директора ТОВ "ІНКАП", відповідно до п.п. 20.1.1. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, на 12.12.2011 р. до податкового органу, тобто вже після дати проведення невиїзної документальної позапланової перевірки ТОВ "ІНКАП" (дата призначеної наказом перевірки 09.12.2011 р.).

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких умов, на підставі вищенаведених обставин справи та приписів закону, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення та наказ прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, а отже вони є такими, що підлягають скасуванню.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні й такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на корить сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні неню документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКАП" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова про визнання податкового повідомлення-рішення недійсним, визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова від 28.11.2011 року № 2501.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова № НОМЕР_1 від 23.12.2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКАП" судовий збір в розмірі 28,24 (двадцять вісім гривень 24 коп.) .

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 04 квітня 2012 року.

Суддя І.С.Чалий