Справа № 804/7209/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2015 р. Справа № 804/7209/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Електроград" до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає безпідставним проведення податкової перевірки, висновки якої є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у звязку з невірним застосуванням норм податкового та цивільного законодавства, а зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року до участі у справі 804/7209/15 в якості свідків було залучено осіб, котрі на момент виникнення спірних правовідносин, займали посади займали посади директорів ТОВ Фірма «Каскад» та ТОВ "Південно Промислова Компанія", яких викликано на судовий розгляд адміністративної справи для допиту.
Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому зазначено, що перевірка позивача проведена правомірно, а оскаржуване позивачем рішення винесене в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства України, у задоволенні позову просив відмовити.
Свідок ОСОБА_2 в судове засідання зявився, підтвердив взаємовідносини ТОВ Фірма «Каскад» з АТ «Електроград» у перевіряємому періоді.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
В судовому засіданні судом було ухвалено перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
В період з 10.04.2015 по 22.04.2015 за направленням № 3047/15-01, № 305/15-01, наказом № 269 від 10.04.15 Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією головного управління Міністерства Доходів і зборів України у Дніпропетровській області проводилась позапланова виїзна документальна перевірка Приватного акціонерного товариства «Електроград» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.12.2014 по 31.01.2015 правомірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ у зменшення податкових зобов'язань наступних звітних періодів.
За результатами перевірки Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією головного управління Міністерства Доходів і зборів України у Дніпропетровській області складено Акт № 262/15-01/30734728 від 28.04.2015 (далі - Акт перевірки).
Перевіркою встановлено:
1. В порушення п. 148.3 ст.198 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), AT «Електроград» у зв'язку з віднесенням до складу податкового кредиту сум ПДВ сплачених постачальникам товарів, які не використовувались у господарській діяльності, завищено податковий кредит в грудні 2014р. на суму 2061,51 грн.;
2. В порушення п. 192.1. пп. 192.1.1 п. 192.1 с г. 192 розділ) V Податковою кодексу Україні 02.12.10 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), АТ «Електроград» у зв'язку з не відображенням в податковій декларації з податку на додану вартість сум коригування податкового кредиту, завищено податковий кредит за січень 2015 року на суму 1336,49 грн.;
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Стосовно посилань позивача на незаконність порядку та процедури проведення оскаржуваної перевірки суд враховує правову позицію ВСУ, висловлену у постанові від 24.12.2010 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.
Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.
Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.
Судом встановлено, що позивач допустив перевіряючих Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до проведення позапланової виїзної документальної перевірки Приватного акціонерного товариства «Електроград», у звязку з чим предметом розгляду даної адміністративної справи можуть бути висновки оскаржуваної перевірки та податкові повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Таким чином, господарські операції для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або лише за умови сплати грошових коштів.
Судом встановлено, що АТ «Електроград» у січні 2015 року мало взаємовідносини з ТОВ Фірма «Каскад» та ТОВ "Південно Промислова Компанія".
Так, між позивачем та ТОВ Фірма «Каскад» було укладено Договір поставки № КА-5 від 01.11.2012.
Позивач пояснив, що AT «ЕЛЕКТРОГРАД» та ТОВ Фірма «Каскад» мають правовідносини починаючи з листопада 2012 року, що підтверджується укладеним між підприємствами Договором поставки № КА-5 від 01.11.2012 (надалі - Договір), який діяв до 31.12.2012р. Строк дії договору був подовжений до 31.12.2014р.(Додаткова угода № 1 від 30.12.2014.) та до 31.12.2016 року (Додаткова угода № 2 від 30.12.2014).
Стосовно поставки товару у січні 2015 року позивач зазначив, що згідно з п. 3.2. Договору, Покупець здійснює 100% передплату за замовлений товар у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.
Згідно з умовами Договору, товар було отримано на складі Постачальника та перевезено представником позивача, що підтверджується товарно-транспортною накладною № ЭЛ0000096 від 21.05.2015.
Виходячи з п. 2.8. Договору, поставка вважається завершеною з моменту передачі товару Покупцеві (позивачу), про що свідчить підписання Покупцем або представником його перевізника відповідної накладної.
У підтвердження отримання товару AT «ЕЛЕКТРОГРАД» підписана Видаткова накладна № РН- 0000143 від 21 січня 2015р., копія накладної міститься в матеріалах справи.
Натомість, під час судового розгляду справи позивачем надано первинну документацію підприємства на підтвердження реальності укладання оскаржуваних угод: договори, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти приймання виконаних робіт тощо.
Разом з тим, суд зазначає, що для цілей податкового обліку беруться до уваги насамперед економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій. При цьому немає значення, яким цивільно-правовим договором опосередковано господарську операцію, а також те, чи визнаний відповідний договір недійсним у судовому порядку. Складені первинні документи не свідчать безпосередньо про реальність укладеної угоди.
Податкові обовязки визначаються виходячи з реального економічного змісту господарської операції та спрямування її на досягнення певного економічного ефекту. Для зясування дійсного економічного змісту господарської операції варто аналізувати кінцевий економічний ефект у вигляді фактичного приросту (зміни вартості) активів, який настав або повинен був настати в результаті здійснення відповідної операції, незалежно від зафіксованих у документах намірів її учасників. З цією метою варто використовувати документальні та інші дані, що свідчать про фактичне отримання тих чи інших активів учасниками операції. Такі дані мають перевагу перед задекларованим документально змістом спірної господарської операції.
Доказами наявності таких обставин можуть бути документи або показання свідків, що свідчать про наявність прямих стосунків між набувачем і виробником або імпортером активу; інформація (у тому числі з відкритих джерел) щодо звичайних умов ділової поведінки на певному ринку; дані, отримані від виробника або перевізника, які засвідчують прямий шлях руху активів від виробника до набувача, без фактичної участі посередників у цьому процесі тощо.
Згідно положень статі 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.
З метою зясування реальності оскаржуваної господарської операції між вказаними в первинних документах контрагентами, встановлення обставин, способу та руху активів Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року до участі у справі 804/7209/15 в якості свідків було залучено осіб, котрі на момент виникнення спірних правовідносин, займали посади займали посади директорів ТОВ Фірма «Каскад» та ТОВ "Південно Промислова Компанія", яких викликано на судовий розгляд адміністративної справи для допиту.
Свідок ОСОБА_2 в судове засідання зявився, підтвердив взаємовідносини ТОВ Фірма «Каскад» з АТ «Електроград» у перевіряємому періоді, пояснив обставини, спосіб та рух активів під час господарської операції.
Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем підтверджено належними та достатніми доказами факт отримання товарів від ТОВ Фірма «Каскад», а отже й правомірність формування податкового кредиту у січні 2015 року.
Розрахунок-коригування від 28.01.2015 № 90 був проведений до податкової накладної № 52 від 23.01.2015 в результаті повернення товару.
Позивач зазначив, що з 1 січня 2015 року державою впроваджено електронний документообіг податкових накладних за допомогою системи «МеДОК». Під час складання декларації за січень 2015 року система була ще не вдосконалена. Через технічну помилку розробників програмного забезпечення цей розрахунок-коригування не потрапив до податкової декларації за січень 2015 року.
Доказів виправлення помилки уточнюючим розрахунком або у поточній декларації з ПДВ позивачем не надано.
При цьому, суд визнає наявність порушень з боку позивача в частині завищення суми податкового кредиту та суми від'ємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, за січень 2015 року на загальну суму 1336,49 грн. в результаті повернення товару ТОВ «Південно Промислова Компанія», однак у звязку з ненаданням відповідачем розрахунків нарахування податкових зобовязань та штрафних санкцій до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у суду відсутня можливость встановити розмір частини податкових зобовязань та штрафних санкцій, які не підлягають скасуванню.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
У звязку з викладеним вище, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Електроград» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
З огляду на викладену вище норму, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Електроград» судовий збір у розмірі 212,49 грн.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Електроград» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Електроград» судовий збір у розмірі 212,49 грн. (двісті дванадцять гривень 49 коп.).
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1