Справа № 5076/10/2070
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 вересня 2010 р. № 2-а- 5076/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченко А.В.,

При секретарях - Король Д.О., Свіргун О.О.

за участі сторін :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області, з участю третьої особи ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5», про скасування постанови та зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області, в якому після уточнення позовних вимог, просив суд скасувати постанову №228/1 підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.10.2007 року та зняти арешт з майна.

Свій позов обґрунтував тим, що на примусовому виконанні у підрозділі примусового виконання Головного управління юстиції з 12.10.2007 року знаходився виконавчий напис нотаріуса про звернення виконання на предмет іпотеки - гараж літ. «Г-1»загальною площею 1008, 00 кв.м, склад літ. «В»загальною площею 49,4 кв.м. на користь ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_5»для погашення заборгованості по Генеральному кредитному договору №14/47 від 20.12.2005 року, підписаний між ТОВ «Агросервіс»та банком «Аваль»на суму 1499563,43 грн. та 1267,27 грн.

08.04.2008 року до Головного управління юстиції в Харківській області надійшла заява ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_5», в якому стягувач просив повернути без виконання виконавчий напис нотаріуса та згідно п.9 ст. 37 Закону України «Про виконавче виконання»закінчити виконавче виконання, яке стосується обовязків ОСОБА_1 як поручителя за кредит ТОВ «Агросервіс», так як ОСОБА_1 як приватний підприємець ніяких грошових коштів у банка «Аваль»не брав, а був лише поручителем.

Виконання основного зобовязання перед банком було здійснено згідно Закону України «Про поновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», так як згідно постанови Господарського суду Харківської області від 15.03.2007 року по справі №Б-50/39-07 ТОВ «Агросервіс»було оголошено банкрутом та була почата процедура ліквідації підприємства з метою погашення боргу перед ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_5»шляхом реалізації арбітражним керуючим майна ТОВ «Агросервіс». У звязку з тим, що майна, яке знаходиться на балансі ТОВ «Агросервіс»було достатньо після його реалізації для погашення боргу перед банком, тому необхідності в реалізації майна ОСОБА_1 як поручителя не було необхідності.

Згідно Закону України «Про поновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»виконавче виконання було призупинено і фактичною реалізацією майна ТОВ «Агросервіс»для погашення боргу перед банком займались не держвиконавці, а призначений постановою господарського суду ліквідатор ОСОБА_7

Грошові кошти для погашення боргу перед банком поступили на рахунок ВАТ «Аваль»ні з рахунка відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області, а з ліквідаційного рахунку ТОВ «Агросервіс», стягнені ліквідатором ОСОБА_7

Однак, не взираючи на фактичні обставини повернення заборгованості перед ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7»на адресу ОСОБА_1 у квітні 2010 року відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області направило постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні по здійсненню оцінки майна, яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності , а саме: гаражу літ. «Г-1» та складу літ «В»з метою оцінки та подальшої реалізації вказаного майна для стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 150102,0 грн.

Вказана постанова була прийнята з порушенням фактичних обставин погашення боргу перед ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7»та ст. ст. 37, 38, 46 Закону України «Про виконавче провадження». Своїми незаконними діями відповідач намагається залишити позивача без майна, яке належить йому і на праві приватної власності, вимагаючи з ОСОБА_1 сплату виконавчого збору.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, заперечував проти задоволення позову, вважав що постанова була винесена згідно усіх вимог закону, а тому підстав для скасування постанови та зняття арешту з майне не має.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання в якому прохав суд розглянути справу у відсутності представника третьої особи, а тому суд приходить висновку про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 12.10.2007 р. головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору №228/1, якою було постановлено стягнути з СПД-ФО ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 150102,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що 26.06.2008 р. головним державним виконавцем Андренко В.Ю. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою постановлено наступне: виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого ПН Харківського МНО ОСОБА_8 29.03.2007 р., за реєстраційним номером 1114, про стягнення з СПД ФО Натідзе Давіда Дмитровича на користь ХОД ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7»боргу у розмірі 1499563,43 грн. та витрат 1457,11 грн. за рахунок коштів, виручених від реалізації нерухомого майна, відповідно до іпотечного договору №14/47/4, посвідченого державним нотаріусом Великобурлуцької ДНО Харківської області ОСОБА_9 22.12.2005 р. за реєстровим №4020, а саме: нежитлові будівлі гараж ( літ.Г-1) загальною площею 1008,0 кв.м., склад (літ.В) загальною площею 49,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Свердлова, 2-а, закінчити; виконавчий напис, вчинений ПН Харківського МНО ОСОБА_8 29.03.2007 р., за реєстраційним номером 1114, повернути стягувану без виконання; вивести в окреме провадження постанову №228/1 про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.10.2007 р. на суму 150102,00 грн.

Також судом встановлено, що 16.07.2008 р. старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_10, якою було постановлено: відкрити виконавче провадження з виконання постанови №228/1 про стягнення з боржника виконавчого збору, виданої ППВР ВДВС ГУЮ у Харківській області 12.10.2007 р., про стягнення з СПД-ФО ОСОБА_1 на користь держави суми виконавчого збору у розмірі 150102,00 грн.; СПД-ФО ОСОБА_1 добровільно виконати даний документ в строк до 23.07.2008 р. Документи, що підтверджують виконання, надати державному виконавцю в зазначений термін; попередити боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого терміну зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

З наданих до справи документів вбачається, що 28.08.2009 р. головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було складено акт опису й арешту майна, а саме нежитлові будівлі гараж ( літ.Г-1) загальною площею 1008,0кв.м., склад (літ.В) загальною площею 49,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Свердлова, 2-а.

06 квітня 2010 року було винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою постановлено експерту, субєкту оціночної діяльності - субєкту господарювання надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань : визначити ринкову вартість майна описаного відповідно до акта опису й арешту майна АА №785187 від 28.08.2009 р., а саме: нежитлові будівлі гараж ( літ.Г-1) загальною площею 1008,0 кв.м., склад (літ.В) загальною площею 49,4 кв.м.

Також судом встановлено, що на адресу ОСОБА_1 у квітні 2010 року відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області направив постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні по здійсненню оцінки майна, яке належить мені на праві приватної власності , а саме: гаражу літ. «Г-1» та складу літ «В»з метою оцінки та подальшої реалізації вказаного майна для стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 150102,0 грн.

Суд зазначає, що ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»зазначено, що виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Також, стаття З Закону України «Про виконавче провадження»містить виконавчі документи за рішеннями, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. Примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно з п. 1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій затвердженої наказом Мінюсту України від 15.12.1999 року № 74/5 Примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених Законом України „Про виконавче провадження. Відповідно до Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій щодо трудових спорів, що видаються на підставі відповідних рішень цих комісій; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування культовими будівлями та майном; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу; рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу; рішення Європейського Суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини".

Згідно статті 46 Закону України «Про виконавче провадження»у разі невиконання рішення у строк встановлений для добровільного виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувану за виконавчим документом. У разі коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому цим Законом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Конституції України органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

А згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача в судовому засіданні було підтверджено, що жодних дій щодо примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 № 1114 від 29.03.2007 року з боку відділу державної виконавчої служби вчинено не було.

Суд зазначає, що згідно з п. 3 ч. 8 ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" - постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору може бути скасована, якщо боржник оплатить витрати, пов'язані з проведенням виконавчих дій, у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, або на письмову вимогу чи заяву стягувача.

Також суд вважає за необхідним зазначити, що оскільки витрати на організацію та проведення виконавчих дій, що передбачені ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", не були понесені відділом державної виконавчої служби, то Постанова №228/1 підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.10.2007 року не підлягає виконанню і повинна бути скасована.

Основним засобом забезпечення прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження є доведення до їх відома процесуальних документів виконавчого провадження.

Відповідно до п.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами.

Відповідачем не надано суду доказів підтвердження отримання позивачем копії постанови №228/1 підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.10.2007 року, а тому суд вважає за можливе поновити позивачу процесуальний строк звернення до суду за захистом своїх прав щодо оскарження вищезазначеної постанови.

Щодо позовних вимог позивача про зняття арешту з майна, то суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Статтею 55 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника. Під час проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпоряджатися ним, а у разі потреби - обмежити права користування майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису й арешту. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт застосовується:

1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;

2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;

3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Таким чином жодних порушень в діях державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області під час примусового виконання виконавчого документа (постанови №228/1 підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.10.2007 року) судом в судовому засіданні не встановлено. А тому підстав для скасування арешту майна позивача судом не вбачається.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є лише частково законними та обґрунтованими і такими, що підлягають лише частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 69-71, 160-163, 167, 181 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області, з участю третьої особи ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_7», про скасування постанови та зняття арешту з майна задовольнити частково.

Скасувати постанову №228/1 підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.10.2007 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова в повному обсязі виготовлена 04 жовтня 2010 року.

Суддя А.В. Зінченко