Справа № 2-а-2852/2010
Суддя: Пелих О. О.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а-2852/2010 р.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 грудня 2010 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю сторін

позивача не зявився,

відповідача не зявився,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені Старобільського районного суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ГОМДТПіД ВДАЇ з обслуговування Біловодського району УДАІ УМВС України в Луганській області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій інспектора та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ГОМДТПіД ВДАЇ з обслуговування Біловодського району УДАІ УМВС України в Луганській області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій інспектора та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 17 листопада 2010 року приблизно о 14-00 годині він керував автомобілем марки Газ 2705 реєстраційний номер НОМЕР_1. Перед перехрестям вул. Леніна та вул. Торосяна був зупинений інспектором Дяченко О.О., який вказав йому на те, що він не увімкнув світловий покажчик відповідного повороту при виїзді з другорядної дороги на головну. На його пояснення інспектор уваги не звертав і після на підставі усних звинувачень склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ №420364 від 17.11.2010 р.. Вважав, що інспектором були порушені вимоги ст.ст. 251, 256, 280 КУпАП, крім того, йому не були розяснені його права та обовязки, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Наполягав на тому, що Правил дорожнього руху України (далі ПДР) він не порушував і наголошував, що світловий покажчик повороту відповідного напрямку ним було увімкнено заздалегідь. Свідків, які б могли підтвердити порушення ним ПДР на місці його зупинки не було. Разом з тим спільно з ним у його автомобілі їхали ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які можуть підтвердити, що ПДР він не порушував. Просив суд визнати неправомірними дії інспектора Дяченко О.О. та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 17.11.2010 р. відносно нього у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, у порядку письмового провадження.

Відповідач інспектор ГОМДТПіД ВДАЇ з обслуговування Біловодського району УДАІ УМВС України в Луганській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. В своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу у його відсутності, надав заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КупАП, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З диспозиції ч.2 ст.122 КУоАП видно, що до вказаного адміністративного правопорушення притягаються особи за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку...

Згідно п. 9.2 «б» ПДР України перед поворотом водій повинен подати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку...

Інспектором ГОМДТПіД ВДАЇ з обслуговування Біловодського району УДАІ УМВС України в Луганській області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за те, що він 17.11.2010 року о 13-54 керуючи автомобілем НОМЕР_2 виїжджаючи з другорядної дороги на головну на перехресті вулиць Леніна Торосяна смт.Біловодськ не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 ПДР України.

За вчинення вказаного правопорушення у справі про адміністративне правопорушення було винесено постанову ВВ №420364 від 17 листопада 2010 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ... показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З пояснень позивача, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності по суті правопорушення в протоколі про адміністративне судом встановлено, що ОСОБА_1 ПДР не порушував.

Свідки (поняті), які б могли підтвердити порушення позивачем п.9.2 ПДР України відповідачем не допитувалися.

Наданий відповідачем відеозапис на якому зафіксовано було рух позивача на перехресті вулиць Леніна Торосяна смт.Біловодськ, суд до уваги не приймає, тому, як на узбіччі вказаного перехрестя знаходилися транспортні засоби, які перешкоджали особі, яка здійснювала відеозапис зафіксувати рух ОСОБА_1 до перехрестя, у звязку з чим суду не видалося можливим встановити чи був увімкнений світловий покажчик повороту відповідного напрямку позивачем заздалегідь. Крім того, як зазначає позивач у позові світловий покажчик повороту він вмикав, але оскільки авто рухалося у той момент не по прямій лінії перемикач повороту спрацював автоматично.

Інших доказів, які б підтверджували факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 до справи не додано.

На підставі ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, з письмових пояснень свідків осіб, які знаходилися у автомобілі під керуванням ОСОБА_1 під час руху у смт.Біловодськ ОСОБА_5 та ОСОБА_3 судом встановлено, що позивач заздалегідь подати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку на перехресті вулиць Леніна Торосяна смт.Біловодськ.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає припиненню при відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі ч. 2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.3 ст.9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати також і вимоги ст. 293 КУпАП, оскільки КАС України вказане питання не врегульовано.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП, - суд повинен при розгляді вказаного позову перевірити законність і обґрунтованість винесеної постанови і прийняти одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги викладене суд вважає, що постанова інспектора ГОМДТПіД ВДАЇ з обслуговування Біловодського району УДАІ УМВС України в Луганській області ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ №420364 від 17.11.2010 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа закриттю, а тому задовольняє позов в повному обсязі.

Згідно із ч. 4 ст. 288 КУпАП, ОСОБА_1, як особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі викладеного, керуючись 62 Конституції України, п.9.2 ПДР України, ч.1 п.1ст. 247, ст.251, 254 ч.4 ст.288 КУпАП, ст.ст.10,11, 12, 72, 86, 90, 159-163, 1712 , 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ГОМДТПіД ВДАЇ з обслуговування Біловодського району УДАІ УМВС України в Луганській області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій інспектора та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дій інспектора ГОМДТПіД ВДАЇ з обслуговування Біловодського району УДАІ УМВС України в Луганській області ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2010 р. відносно ОСОБА_1.

Постанову інспектора ГОМДТПіД ВДАЇ з обслуговування Біловодського району УДАІ УМВС України в Луганській області ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ №420364 від 17 листопада 2010 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Пелих