Справа № 826/17704/15
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаря представника позивача представника відповідача - ВДВС Деснянського РУЮ у м. КиєвіБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М. Матвієнка О.С. Сергієнко М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_7 до Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними дій, стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_7 повернуто позивачу з підстав застосування положень п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року про повернення позовної заяви як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна цьому адміністративному суду.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Згідно положень ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції суду щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Колегія суддів наголошує, що принцип інстанційної підсудності, закріплений у КАС України, розмежовує справи підвідомчі адміністративним судам у межах системи адміністративних судів між окремими її елементами.

Відповідно до ст.ст. 18, 19, 20 КАС України встановлено предметну, територіальну та інстанційну підсудність.

Пунктом 2 ст. 3, ст. 20 КАС України визначено, що адміністративний суд - це суд загальної юрисдикції, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ; місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує постанову про проведення виконавчих дій від 14.04.2015, винесену державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Охрименко Н.М. в межах виконавчого провадження №42393968, відкритого на підставі виконавчого листа №2-3159/2013, виданого 30.04.2013 Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 боргу в сумі 427 300,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Охрименко Н.М. в межах виконавчого провадження №42393968 винесено оскаржувану постанову, якою доручено ВДВС Радомишльського РУЮ Житомирської області провести перевірку інформації щодо місцезнаходження рухомого майна боржника та здійснити відповідні дії.

З наведеного вбачається, що спірні правовідносини виникли у межах здійснення виконавчого провадження №42393968 з примусового виконання виконавчого листа №2-3159/2013, виданого 30.04.2013 Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_7 (боржник) на користь ОСОБА_9 (стягувач) боргу в сумі 427 300,00 грн.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010, визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України, адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Згідно абз.3 п. 9 вищевказаної постанови (зі змінами від 12.09.2014), справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 КАС України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження.

Враховуючи те, що позивач є стороною у виконавчому провадженні та оскільки спірні правовідносини виникли у межах виконання виконавчого листа місцевого загального суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний позов не підсудний Окружному адміністративного суду міста Києва, а повинен розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги відповідь ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 29.06.2015 № 02-П, яка надана на запит представника позивача з приводу того, що виконавчі документи щодо боржника ОСОБА_7 на виконання до відділу не надходили та не перебувають, а державний виконавець Охрименко Н.М. не працює у відділі з 2009 року, оскільки вирішення питання щодо підробки документів не відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року про повернення позовної заяви - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року про повернення позовної заяви - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 23.10.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.