Справа № 596/1525/15а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 р. № 876/8626/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Курильця А.Р., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 серпня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Гусятинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування результатів перевірки заяви про вчинення злочину та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

11.08.2015 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області у якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду його заяви про вчинення злочину; визнати нечинними та скасувати результати перевірки заяви про вчинення злочину за ч. 2 ст. 191 КК України за № 882 від 07.08.2015, як такі, що зібрані незаконним способом, упереджено і обґрунтовані виключно на недостовірних, суперечливих, неперевірених поясненнях заінтересованих працівників Гусятинського УКГГ ПАТ «Тернопільгазу»; зобов'язати посадових осіб Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, а саме внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати досудове розслідування, а також виконати вимоги ст.ст. 55-56 КПК України і визнати ОСОБА_1 потерпілим; винести окрему ухвалу, якою зобов'язати Прокуратуру Гусятинського району провести розслідування неправомірних дій і бездіяльності службових осіб Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області для визначення міри відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України.

Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.08.2015 відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі.

Із цією ухвалою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така є необґрунтованою та незаконною, а тому просить її скасувати і передати адміністративний позов до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що оскільки Густинським РВ УМВС України в Тернопільській області, який є суб'єктом владних повноважень, не прийнято жодних процесуальних рішень за заявою позивача про вчинення злочину, така заява незаконно перекваліфікована на звернення згідно Закону України «Про звернення громадян», а розгляд порушений у цій справі питань не віднесений до повноважень слідчого судді, то відповідно такий позов підсудний адміністративному суду.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, а тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Суддя першої інстанції дійшов висновку, що у відкритті провадження у адміністративній справі слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, оскільки такий не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства. При цьому, позивачу роз'яснено про його право звернутися з відповідними вимогами до слідчого судді.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, наведено в частині третій статті 17 КАС України. Це, зокрема, справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

У справі, що розглядається, спір стосується правомірності дій (бездіяльність) службових осіб Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області при розгляді заяви про злочин.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що, здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Конституційний Суд України у цій справі вирішив, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Таким чином, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкриття провадження у справі, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 серпня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі № 596/1525/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання неї законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: А.Р. Курилець

В.В. Ніколін