Справа № 818/2637/15
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р. справа №818/2637/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/2637/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт"

до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" звернулося до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 08.04.2015р., № від 08.04.2015р., та № від 06.07.2015р. Свої вимоги мотивує тим, що податковий орган дійшов помилкового висновку про безпідставність включення позивачем до складу валових витрат, коштів повязаних з оплатою робіт та послуг, отриманих від ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4, що полягали в перевезенні вантажів та виконанні розвантажувально-навантажувальних робіт, а також коштів повязаних з оплатою посередницьких послуг, наданих ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_7 Фактичне виконання вказаних робіт та послуг підтверджується письмовими договорами, актами виконання робіт та надання послуг, звітами про надання посередницьких послуг, що містять інформацію про договори, укладені за сприяння посередників. На підтвердження безпосередньої участі посередників в процесі укладення договорів з третіми особами в них міститься посилання про участь конкретного посередника. Винагорода на користь посередників виплачується лише за фактом реалізації товарів позивача на користь третіх осіб в розмірах, передбачених договорами. На думку позивача, податкова інспекція безпідставно нарахувала податкові зобов'язання з податку на додану вартість за наслідками реалізації товарів на користь ТОВ «ВВМ Трейдінг», з тих підстав, що нібито податкова інспекція не має можливості визначити категорію реалізованих товарів з метою звільнення від оподаткування, оскільки в податкових накладних не вказано УКТ ЗЕД товару. При цьому, відповідачем не враховано, що в даному випадку зазначення УКТ ЗЕД товару не є обовязковим. Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що позивачем безпідставно включено до складу валових витрат, суму коштів повязаних з оплатою робіт та послуг, отриманих від ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4, що полягали в перевезенні вантажів та виконанні розвантажувально-навантажувальних робіт, а також коштів повязаних з оплатою посередницьких послуг, наданих ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_7, оскільки з актів виконаних робіт та надання послуг не вбачається які конкретно роботи чи послуги виконувалися/надавалися. Крім того, під час надання послуг ФОП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з позивачем і зобовязаний був виконувати зазначену роботу згідно трудового договору. Також перевіркою встановлено, що ТОВ «ТД Інтерагростандарт» у травні 2013 року отримало попередню оплату за товар (насіння соняшника) від ТОВ «ВВМ Трейдінг» та виписані податкові накладні без нарахування податку на додану вартість за ставкою 20 відсотків. Тобто, ТОВ «ТД «Інтерагростандарт» при заповненні податкових накладних, виданих ТОВ «ВВМ Трейдінг», застосувало пункт 15 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України. Але, у вищевказаних податкових накладних не заповнено код УКТ ЗЕД, тому фактично визначити, яка категорія товару зазначена у податкових накладних, неможливо. Більш того, перевіркою встановлено, що відсутнє придбання товариством товару насіння соняшника) та його відвантаження ТОВ «ВВМ Трейдінг». Тому, підстави для застосування ТОВ «ТД «Інтерагростандарт» пункту 15 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України відсутні. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ТД «Інтерагростандарт» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 12 червня 2012 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої складено акт від 20 березня 2015 року №408/2202/38244851/7, за висновками якого встановлено порушення: - підпунктів 14.1.27, 14.1.36, 14.1.228, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 138.6, підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 рік в сумі 57662,00 гривень; - пункту 187.1 статті 187, пункту 197.21 статті 197, пунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200, пункту 15 підрозділу 2 розділу XX Перехідних Положень Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за травень 2013 року на 180088,00 грн., за липень 2013 року на 14050,00 гривень (т.1а.с.54-111). На підставі вказаного акту відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 08.04.2015 року № про збільшення суми податку на додану вартість за основним платежем 194138 грн., штрафними санкціями - 48534 грн. 50 коп., від 08.04.2015 року № про збільшення суми податку на прибуток за основним платежем 57662 грн., штрафними санкціями - 14415 грн. 50 коп., від 06.07.2015 року № про збільшення суми податку на додану вартість за основним платежем 38828 грн., за штрафними санкціями. 9707 грн. (т.1 а.с.6, 7, 8). Як зазначено в акті перевірки ТОВ «ТД «Інтерагростандарт» включило посередницькі послуги по сприянню з реалізації своєї продукції, що надавалися ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_7 При цьому, надані первинні документи не містять інформації про виконання обовязків по договорах, і на підставі них неможливо встановити, яку кількість клієнтів для товариства знайдено посередниками, яку кількість консультацій надано про товари замовника та їх якість. Також позивачем до складу витрат включено послуги по навантаженню, розвантаженню товару, прибирання складу, які надавалися ФОП ОСОБА_4, та послуги з організації залізничних перевезень товарів, які надавалися ФОП ОСОБА_3 Проте, акти виконаних робіт складались один раз на місяць, в них зазначалося лише загальне найменування робіт та їх вартість без конкретизування (не зазначено місце виконання даних робіт, місце здійснення послуг з навантаження та розвантаження, методи розвантаження та навантаження робіт (механізований чи ручний), кількість відпрацьованих людино-годин, вид транспорту, не вказані покупці та постачальники, яким проводилось навантаження товару та розвантаження товару на склад, не вказані дати надання послуг). Послуги, які надані ФОП ОСОБА_3 фактично виконує Укрзалізниця. Суд не погоджується з такими висновками податкового органу з огляду на таке. Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі по тексту Кодекс) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Згідно пп.14.1.228 п.14.1 ст.14 Кодексу собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу. За приписами пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Кодексу розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Відповідно до п.44.1 ст.44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Підпунктом 138.8 пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

За приписами підпункту 138.10.3 пункту 138.2 статті 138 Кодексу до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг:

а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції;

б) витрати на ремонт тари;

в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут;

г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом;

д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона);

е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки;

є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування;

ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства;

з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Кодексу не враховуються при визначені оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це контролюючому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до контролюючого органу.

Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з договорами, укладеними позивачем з посередниками фізичними особами - підприємцями, а саме з ФОП ОСОБА_5 (договір від 1 квітня 2013 року №01043-2013/01, договір від 3 січня 2013 року №0301-2013/21), з ФОП ОСОБА_6 (договір від 1 квітня 2013 року №0104- 2013/02, договір від 1 травня 2013 року №0105-2013/01), з ФОП ОСОБА_4 (договір від 1 березня 2013 року №0103-2013/01) та з ФОП ОСОБА_7 (договір від 2 квітня 2013 року №0204- 2013/01), посередники зобовязуються надавати замовнику (ТОВ «ТД «Інтерагростандарт») послуги з пошуку для замовника потенційних клієнтів, які мають намір придбати у замовника товари, надати інформаційні і консультаційні послуги про товари замовника.

На підтвердження реальності виконання вказаних договорів позивачем було надано до перевірки акти надання послуг, звіти посередників із пошуку та залучення клієнтів, в яких зазначені конкретні юридичні особи та підприємці, з якими в подальшому позивачем були укладені відповідні господарські угоди. Участь посередників в процесі укладення договорів з третіми особами підтверджується зазначенням у договорах про участь конкретного посередника.

Стосовно взаємовідносин з ФОП ОСОБА_7, то він працював на підприємстві позивача з 12.12.2012 року по 21.06.2013 року на посаді агента з реалізації.

Відповідно до штатного розпису ОСОБА_7 працював агентом з комерції (мінеральні добрива).

За період, що було перевірено, встановлено надання послуг ФОП ОСОБА_7 (в проміжок часу коли він працював на підприємстві) позивачу в травні 2013 року на суму 2880 грн. Послуги надані по реалізації насіння і не стосуються посадових обовязків ОСОБА_8, а саме реалізація мінеральних добрив. Крім того, чинне законодавство не забороняє та не обмежує право працівників здійснювати підприємницьку діяльність зі своїм роботодавцем. До складу витрат товариством «ТД «Інтерагростандарт» включено послуги по навантаженню, розвантаженню товару, послуги з прибирання складу, які надавалися ФОП ОСОБА_4, та послуги з організації перевезень товарів залізницею, які надавалися ФОП ОСОБА_3 Так, згідно з договором, укладеним позивачем із ФОП ОСОБА_4 (договір від 26 березня 2013 року №2603-2013/01), виконавець (ФОП ОСОБА_4Л.) зобовязується надавати замовнику (ТОВ «ТД «Інтерагростандарт») вантажно-розвантажувальні послуги. У відповідності до договору, укладеному ТОВ «ТД «Інтерагростандарт» з ФОП ОСОБА_3 (договір від 1 липня 2013 року №2), виконавець (ФОП ОСОБА_3М.) зобовязується замовнику (ТОВ «ТД «Інтерагростандарт») від свого імені за рахунок коштів замовника за винагороду організувати перевозки вантажів замовника на митній території України у вагонах загального парку, приватних або орендованих та здійснити розрахунки з транспортними підприємствами та іншими підприємствами за перевезення вантажів замовника по залізниці України. Реальність надання вказаних послуг підтверджується актами виконання навантажувальних та розвантажувальних послуг, актами наданих послуг про компенсацію послуг з повернення порожнього вагону, подавання-прибирання вагону, за повідомлення вагону та бланки, за користування вагоном, за організацію перевезень залізничним транспортом, документами на оплату вказаних послуг. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарських операцій. Податкова інспекція не надала суду доказів того, що надані позивачем первинні документи у тому числі договори, акти виконання робіт та надання послуг складені не під час виконання цих робіт чи надання послуг. Окремі можливі недоліки в оформленні первинних документів не є доказом того, що господарські операції не відбувалися. Посилання відповідача на п.п.22, 32 Постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року №457 «Про затвердження Статуту залізниць України» (далі - Постанова №457), як на підставу того, що послуги з організації перевезень ФОП ОСОБА_3 не надавалися, є не обґрунтованими. За приписами п.п.22, 32 Постанови №457 за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери, як на підставу. З матеріалів справи вбачається, що у позивача відсутні договірні відносини із Укрзалізницею, і жодних доказів того, що позивач отримував послуги безпосередньо від залізниці та оплачував їх податковою інспекцією не надано. Тому саме для організації вантажних перевезень залізницею, позивач і використав послуги ФОП ОСОБА_3 ДПІ в м.Сумах в акті перевірки зазначає про порушення позивачем п.197.21 ст.197 Податкового Кодексу України, а саме: включення до податкового зобовязання в податковій декларації за травень 2013 в ряд.5 «звільнені від оподаткування згідно ст.197» податкових накладних, виданих на користь ТОВ «ВВМ Трейдінг», які не містять інформації про код товару згідно з УКТ ЗЕД. Даний висновок податкового органу є безпідставним та не відповідає вимогам податкового законодавства. Відповідно до п.197.21 ст.197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання на митній території України та вивезення в митному режимі експорту зернових культур товарних позицій 1001-1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД, крім постачання та вивезення в митному режимі експорту таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників, а також крім постачання таких зернових та технічних культур Аграрним фондом у разі їх придбання з податком на додану вартість. Норми цього пункту не застосовуються до операцій з постачання зернових культур товарної позиції 1006 та товарної підкатегорії 1008 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД і такі операції оподатковуються податком на додану вартість у порядку, встановленому цим Кодексом. В даному пункті Кодексу жодним чином не говориться про податкові накладні, що не містять інформації про код товару згідно УКТ ЗЕД. Перевіркою зазначено, що фактично визначити під яку категорію товару було отримано попередні оплати не можливо (чи звільнені вони від оподаткування). Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) це систематизований перелік товарів, який включає код товару, його найменування, одиницю виміру та обліку (ОВО). В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменуваннями. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків). В податкових накладних позивача, на основі яких встановлено порушення, зазначено, що товар - насіння соняшнику, який належить до товарної позиції (1206 - насіння соняшнику), що згідно з п. 197.21. ст.197 звільняється від оподаткування. Ні до якої іншої позиції насіння соняшнику належиш не може, крім позиції 1206, згідно УКТ ЗЕД, що визначити не складно. В акті перевірки не вказано, чому фактично не можливо визначити позицію (категорію) товару «насіння соняшнику» згідно УТК ЗЕД та яким чином ґрунтувалась ця позиція перевіряючих. Крім того, згідно листа ДПСУ від 29.12.2011 №10768/7/15-3117 з метою забезпечення практичного застосування статті 201 розділу V Податкового Кодексу було розроблено наказ Міністерства фінансів України від 01.11.2011 №1379 "Про затвердження форми Податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної". Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

ґ) виключено;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) виключено;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України). Наказом №1379 затверджена форма Податкової накладної та додатки до неї, а також Порядок заповнення податкової накладної. Зокрема, в новій формі податкової накладної введено нову графу 4 "Код товару згідно з УКТ ЗЕД", яка заповнюється при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, на всіх етапах (ланцюгах) постачання. В жодному нормативно-законодавчому акті ніяким чином не вказується інша умова заповнення графи 4, окрім як реалізація придбаних імпортованих чи підакцизних товарів. В податкових накладних, які стали спірними, а також в додатку 6 до деклараціх з податку на додану вартість за травень 2015 року, зазначено про звільнення оподаткування ПДВ насіння соняшнику Ясон. Тобто, вказаний товар не є імпортованим чи підакцизним, а тому у вказаних податкових накладних (за правилом першої події) позивач не повинен заповнювати графу 4 "Код товару згідно з УКТ ЗЕД". Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, як субєкт владних повноважень, не довела правомірності податкових повідомлень - рішень.

Таким чином, суд вважає за необхідне скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 08.04.2015 року № та №, від 06.07.2015 року №. Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 08.04.2015 року № та №, від 06.07.2015 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" (40024, АДРЕСА_1, ) сплачений судовий збір в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2015 року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар