Справа № 2а-1316/778/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/62891/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Пустомитівського районного центру зайнятості Львівської області до ОСОБА_4 про стягнення грошових сум за касаційною скаргою Пустомитівського районного центру зайнятості Львівської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року Пустомитівський районний центр зайнятості Львівської області звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_4 на користь Пустомитівського районного центру зайнятості 12 875,20 гривень допомоги по безробіттю.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2011 року в справі адміністративний позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року скасовано постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2011 року та прийнято нову про відмову у задоволенні позову.

Пустомитівський районний центр зайнятості Львівської області звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини:

Позивач з 04.11.2009р. по 09.04.2010р. та з 18.02.2011р. по 14.06.2011р. був зареєстрований у Пустомитівському районному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, що стверджується витягами із наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_4 від 12.09.2011р. ПК№:21100001 та від 12.09.2011р. ПК №: 02800005.

З акту розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття №77 від 12.09.2011р., що складений Пустомитівським районним центром зайнятості, встановлено, що ОСОБА_4 під час надання статусу безробітного 04.11.2009р. та 18.02.2011р. був зареєстрований як ФОП з 04.09.2002р.

За результатами перевірки, виплата коштів по безробіттю була припинена, і відповідачу було запропоновано повернути кошти в розмірі 9012,37 грн. в добровільному порядку.

Предметом спору у даній справі є повернення відповідачем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків, а саме її реєстрація як суб'єкта підприємницької діяльності за статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач не мала права на отримання допомоги по безробіттю, оскільки в розумінні пункту "б" частини 3 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" належала до зайнятого населення та була зареєстрована фізичною особою-підприємцем.

Проте, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, так як на час звернення до Пустомитівського районного центру зайнятості Львівської області, ОСОБА_4 не був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

З таким висновком судів попередніх інстанцій погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу.

Визначення осіб, які вважаються безробітними надано в ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» відповідно до якої, безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Дана норма кореспондує з положеннями викладеними п. 11 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою КМ України від 14 лютого 2007 р. № 219.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, відносяться до зайнятого населення.

З наведених вище правових положень випливає, що право на допомогу по безробіттю мають виключно громадяни, які визнані в установленому порядку безробітними. При цьому, безробітними вважаються ті громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку. Тобто для визнання особи безробітною обов'язковим є наявність двох умов, відсутність роботи та заробітку.

Судом апеляційної інстанції встановлено.

Згідно довідки Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова № 7898/19-20 від 17.08.2012 року, станом на 17.08.2012 року громадянин ОСОБА_4 не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності і знятий з обліку в ДПІ у Галицькому районі м. Львова з 30.06.2004 року.

Також зазначено, що відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції надано інформацію, що станом на 14.11.2014 року на ім'я ОСОБА_4 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів не знайдено.

Також слід зазначити, що за своєю правовою природою підприємництво (господарська комерційна діяльність)- це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку ст. 42 Господарського кодексу України.

Статтею 55 цього Кодексу зазначено, що суб'єктом господарювання є громадяни України, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Тобто чинне законодавство передбачає наявність двох необхідних умов для визначення громадянина України суб'єктом господарювання: здійснення господарювання та відповідна реєстрація.

Відповідно до ч. 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За п.8 ч. 1ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до п. 6.2. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінпраці, від 20.11.2000, № 307, допомога по безробіттю призначається на підставі особистої заяви безробітного, довідки (довідок) про середню заробітну плату (дохід) за останнім місцем (декількома місцями) роботи чи служби, трудової книжки, військового квитка, копії цивільно-правового договору, за пред'явленням, у разі наявності, свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та паспорта або іншого документа, що посвідчує особу.

Якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин за п.6.14 вказаного порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 не приховував неправдивих відомостей до Центру зайнятості щодо його зайнятості на час надання статусу безробітного та виплати допомоги.

Оскільки жодних доказів того, що ОСОБА_4 зловживав своїми правами або умисно не виконував свій обов'язок щодо подання відповідних відомостей які впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг судом апеляційної інстанції не встановлено, то суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог про стягнення із ОСОБА_4 безпідставно отриманої допомоги по безробіттю.

Виходячи з наведеного, рішення суду апеляційної інстанції відповідає дійсним обставинам справи та ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до вимог ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року - без змін, оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Пустомитівського районного центру зайнятості Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець