Справа № 826/10288/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

за позовом

Державної фінансової інспекції України

до

Національного авіаційного університету

про

зобов'язати вчинити дії

Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна фінансова інспекція України з позовом до Національного авіаційного університету.

Позивач просить суд зобов'язати Національний авіаційний університет виконати пункт 7 вимоги від 17.10.2014 № 03-14/870 та усунути фінансові порушення на загальну суму 1 819 859,31 грн., виявлені під час проведення ревізії та відображені в акті ревізії від 03.10.2014 №03-21/139.

Відповідач заперечив проти позовних вимог, з підстав, викладених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи.

На підставі ч.4 ст.122 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Державною фінансовою інспекцією України (далі - ДФІУ) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Національного авіаційного університету за період з 01.07.2012 по 01.07.2014 року за наслідком чого складено Акт від 03.10.2014 № 03-21/139 (далі - Акт).

Листом від 17.10.2014 року № 03-14/870 ДФІУ висунуто до Національного авіаційного університету вимогу про усунення недоліків і порушень, виявлених ревізією згідно Акту. Пунктом 7 цієї вимоги було вказано усунути порушення щодо проведення видатків з оплати комунальних послуг за рахунок коштів загального фонду, які повинні були бути проведені за рахунок спеціального фонду за 2013 рік в сумі 1819859,31 гривень шляхом перерахування коштів спеціального фонду в дохід загального фонду Державного бюджету на вказану суму.

Відповідач проти позову заперечує, мотивує це тим, що згідно положень п. 23 "Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ" (Постанова КМ України №228 від 28.02.2002, далі - Постанова 228) видатки спеціального фонду кошторису використовуються на покриття витрат, які не забезпечені видатками загального фонду.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Бюджетна система України ґрунтується на принципах, зокрема, принципі ефективності та результативності, який полягає в тому, що при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, Автономною Республікою Крим, місцевим самоврядуванням (далі - гарантовані послуги), при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів (п.6. ч.1 ст. 7 Бюджетного кодексу України № 2456-VI від 08.07.2010, далі - БКУ).

Стаття 13 БКУ визначає складові частини бюджету.

Бюджет може складатися із загального та спеціального фондів.

Складовими частинами загального фонду бюджету є:

1) всі доходи бюджету, крім тих, що призначені для зарахування до спеціального фонду бюджету;

2) всі видатки бюджету, що здійснюються за рахунок надходжень загального фонду бюджету;

3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету без визначення цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок надходжень загального фонду бюджету);

4) фінансування загального фонду бюджету.

Складовими частинами спеціального фонду бюджету є:

1) доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування;

2) видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ);

3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету);

4) фінансування спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ поділяються на такі групи:

перша група - надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством;

друга група - інші джерела власних надходжень бюджетних установ.

У складі першої групи виділяються такі підгрупи:

підгрупа 1 - плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю;

підгрупа 2 - надходження бюджетних установ від додаткової (господарської) діяльності;

підгрупа 3 - плата за оренду майна бюджетних установ;

підгрупа 4 - надходження бюджетних установ від реалізації в установленому порядку майна (крім нерухомого майна).

Власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням частини дев'ятої статті 51 цього Кодексу) на:

покриття витрат, пов'язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (за рахунок надходжень підгрупи 1 першої групи);

організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи);

утримання, облаштування, ремонт та придбання майна бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 3 першої групи);

ремонт, модернізацію чи придбання нових необоротних активів та матеріальних цінностей, покриття витрат, пов'язаних з організацією збирання і транспортування відходів і брухту на приймальні пункти (за рахунок надходжень підгрупи 4 першої групи);

господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи);

організацію основної діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгруп 1, 3 і 4 другої групи);

виконання відповідних цільових заходів (за рахунок надходжень підгрупи 2 другої групи).

Платежі за рахунок спеціального фонду бюджету здійснюються в межах коштів, що фактично надійшли до цього фонду на відповідну мету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу), якщо цим Кодексом та/або законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не встановлено інше.

Якщо фактичний обсяг власних надходжень за спеціальним фондом кошторису бюджетної установи менший від планових показників, врахованих у спеціальному фонді її кошторису, розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний до закінчення бюджетного періоду внести зміни до спеціального фонду кошторису щодо зменшення власних надходжень і видатків з урахуванням очікуваного виконання спеціального фонду кошторису у відповідному бюджетному періоді. Розпорядники бюджетних коштів упорядковують бюджетні зобов'язання з урахуванням внесених змін до спеціального фонду кошторису (ч.8 ст. 51 БКУ).

Якщо обсяги власних надходжень бюджетних установ перевищують відповідні витрати, затверджені законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), розпорядник бюджетних коштів передбачає спрямування таких надпланових обсягів у першу чергу на погашення заборгованості з оплати праці, нарахувань на заробітну плату, стипендій, комунальних послуг та енергоносіїв.

Якщо такої заборгованості немає, розпорядник бюджетних коштів спрямовує 50 відсотків коштів на заходи, що здійснюються за рахунок відповідних надходжень, і 50 відсотків коштів - на заходи, необхідні для виконання основних функцій, але не забезпечені коштами загального фонду бюджету за відповідною бюджетною програмою.

У такому разі розпорядник бюджетних коштів здійснює перерозподіл обсягів узятих бюджетних зобов'язань за загальним фондом бюджету для проведення видатків за цими зобов'язаннями із спеціального фонду бюджету (ч.9 ст. 51 БКУ).

Згідно пунктів 19, 43 (абз.5), 49 (абз.1) Постанови № 228 встановлено, що спеціальний фонд проекту кошторису передбачає зведення показників за всіма джерелами надходження коштів до цього фонду та відповідними напрямами їх використання. Розподіл видатків бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду проекту кошторису проводиться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень, запланованих на цю мету в зазначеному фонді.

Розпорядники повинні затвердити у кошторисах обсяг коштів для проведення розрахунків за електричну і теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв'язку, які споживаються бюджетними установами, у повному обсязі в розрахунку на рік з урахуванням коштів загального та спеціального фондів відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України. До кошторисів додаються детальні розрахунки за КЕКВК 1160 "Оплата комунальних послуг та енергоносіїв" на підставі затверджених в установленому порядку лімітів.

Видатки бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду бюджету провадяться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до цього фонду на підставі кошторисів з урахуванням внесених до них змін.

Як випливає зі змісту Акту (арк. 100 (перший абзац з низу аркуша) - 101) ревізією використання коштів спеціального фонду встановлено, що внаслідок заниження фактичних видатків спеціального фонду по споживанню комунальних послуг та не спрямування надходжень спеціального фонду на покриття цих витрат, які включені в плату за послуги 2013 року, здійснено зазначені видатки за рахунок коштів загального фонду на загальну суму 1819859,31 грн.

Як зазначено вище в нормах БКУ та Постанови № 228 використання коштів спеціального фонду має виключно цільове призначення. Вказане використання коштів базується виходячи з розрахунку на рік як для загального так і спеціального фонду. При цьому розподіл видатків бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду проекту кошторису проводиться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень, запланованих на цю мету в зазначеному фонді.

Враховуючи той факт, що Актом встановлено обставини заниження фактичних видатків спеціального фонду по споживанню комунальних послуг та не спрямування надходжень спеціального фонду на їх покриття суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Такі порушення (заниження видків та не направлення надходжень спеціального фонду на їх покриття) не є підставою для покриття таких витрат за рахунок коштів загального фонду, що чітко випливає зі змісту пунктів 19, 43 (абз.5), 49 (абз.1) Постанови № 228.

Згідно п.7 ст. 10 ЗУ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (№ 2939-XII від 26.01.1993) органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Так, 17.10.2014 року було сформовано відповідну вимогу за номером 03-14/870 про усунення порушень законодавства та скеровано її для виконання Національному авіаційному університету. З останнього абзацу вказаної вимоги вбачається встановлення строку для виконання останньої в термін до 01.12.2014 року з наданням документів, що підтверджують усунення порушень.

Враховуючи вказане суд вбачає, що належна реакція щодо невиконання вимоги може бути реалізована лише за наслідком спливу терміну відведеного на її виконання з урахуванням строків поштового обігу.

А тому строк звернення до суду потрібно відраховувати не ввід дати складання Акту, а від дати коли зацікавлена особа дізналась, або повинна була б дізнатися про невиконання вимоги.

Позовна заява подана до суду 29 травня 2015 року. Враховуючи, те що термін виконання вимоги становить 01.12.2014, то 6-місячний строк звернення до суду позивачем було дотримано.

Відтак доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду суд відхиляє з підстав зазначених вище та пріоритетності норм закону над підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Відповідач в силу положень частини 1 статті 71 КАС України не спростував покликання позивача.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Національний авіаційний університет виконати пункт 7 вимоги від 17.10.2014 № 03-14/870 та усунути фінансові порушення на загальну суму 1 819 859,31 грн., виявлені під час проведення ревізії та відображені в акті ревізії від 03.10.2014 №03-21/139.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк