Справа № 805/15494/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/8378/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 09.08.2013 № ф 701 на суму 1 194,03 гривень, від 04.04.2013 № ф 244 від 5 872,65 гривень та визнання протиправною бездіяльності.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 р. у справі адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області від 09.08.2013 № Ф 701 про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 1 194,03 гривень, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року залишено без змін постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Позивач є пенсіонером за віком, знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, зареєстрований у якості фізичної особи - підприємця, перебуває на спрощеній системі оподаткування - єдиний податок.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області 04 квітня 2013 року за № Ф 244у на суму 5872 грн. 65 коп. та 09 серпня 2013 року за № Ф 701у на суму 1 194,03 гривень прийнято вимоги про сплату недоїмки, в якій відповідач зобов'язує позивача сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Спірні вимоги від 04 квітня 2013 року за № Ф 244у на суму 5872 грн. 65 коп. та від 09 серпня 2013 року за № Ф 701у скеровані на виконання до відділу держаної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції, по яким постановами від 25.04.2013 року та 16.09.2013 року відкриті виконавчі провадження.

Встановлено, що борг за вимогою від 04.04.2013 року за № Ф 244у на суму 5872 грн. 65 коп., є складовою боргу за вимогою від 14.05.2013 року №Ф-319 на суму 6466,68 гривень, яка визнана протиправною та скасована постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.07.2013 року у справі №805/7864/13а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № Ф-319 від 14.05.2013року.

Листом від 28.10.2013р. № 14054/02, вимога від 04.04.2013р. № Ф 244у відкликана відповідачем з Відділу Державної виконавчої служби Димитровського міського управління без виконання.

Суть спірних правовідносин є правомірність винесеної вимоги від 09 серпня 2013 року за № Ф 701у на суму 1 194,03 гривень щодо заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2 квартал 2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позивач не зобов'язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки він є пенсіонером за віком та звільняється від сплати за себе єдиного внеску. Таким чином, відповідач під час винесення вимоги від 09.08.2013 № Ф 701 про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 1 194,03 гривень діяв з порушенням норм чинного пенсійного законодавства.

Аналізуючи вказані обставини по справі та застосовуючи відповідні норми матеріального права, суд касаційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи?підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (частина четверта статті 4 вказаного Закону).

Таким чином, за змістом цієї норми фізичні особи?підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати єдиного внеску за себе, за умови, якщо такі особи є пенсіонерами за віком (незалежно від того чи досягли вони загального пенсійного віку чи така пенсія оформлена на пільгових умовах - зі зменшенням віку) та отримують відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ застосовуються, зокрема в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років). Загальні умови призначення пенсій за віком визначені статтею 12 вказаного Закону та частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таке право виникало у чоловіків після досягнення 60 років та за наявності відповідного стажу. При цьому, статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на підставі пункту «а» частини першої якої, як установили суди, позивач отримує пенсію, передбачена можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах - із зменшенням віку, зазначеного у статті 12 цього Закону, та за наявності відповідного трудового стажу.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, ураховуючи закріплені Конституцією України гарантії громадян на соціальний захист, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанції, що особи, яким пенсія за віком призначена відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не є платниками єдиного внеску за себе згідно з частиною четвертою статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», так як і особи, які є пенсіонерами за віком на загальних умовах, оскільки згадана норма не містить будь-яких винятків щодо пенсіонерів за віком.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року, ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець