Справа № 2а-8051/10/2670
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-8051/10/2670

О К Р Е М А У Х В А Л А

12 жовтня 2010 року № 2а-8051/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Арсірія Р.О., секретаря судового засідання Розсошко К.В., розглянувши позовну заяву

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва

до

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бельведер Україна"

про

стягнення заборгованості у розмірі 18 585,60грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості з пенсійних внесків в розмірі 18 585,60 грн.

Під час розгляду справи у судовому засіданні було встановлено, що позивач як субєкт владних повноважень не надав суду доказів, що обгрунтовують позовні вимоги та підтверджують наявність у відповідача боргу з несплачених пенсійних внесків.

Відповідно до ч.2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Суд, зважаючи на приписи частин 4 - 6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Суд виконав приписи зазначеної статті та надав позивачу можливість подати докази на підтвердження суми, що підлягає стягненню з відповідача, для чого оголосив перву у судовому засіданні.

Однак, позивач не ралізував надане йому судом сприяння в усуненні виявлених недоліків поданого адміністративного позову.

Суд звертає увагу, що Пенсійний фонд України та його територіальні управління не наділені спеціальним статусом порівняно з іншими учасниками адміністративного процесу, в тому числі й тих з них, що є суб'єктами владних повноважень, у будуванні доказової бази на підтвердження позовних вимог.

Процедура переходу зобов'язань платників податків в стан боргу врегульована Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". Так, сума зобов'язання перед бюджетом може виникнути внаслідок самостійного її визначення платником податків та інших обов'язкових платежів, або внаслідок донарахування її контролюючим органом.

Позивач не надав суду доказів, які б надали можливість встановити та перевірити виникнення та наявність у відповідача боргу зі сплати пенсійних внеків.

Відповідно до ч.ч.1 - 4 ст.106 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Про оскарження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів із дня звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду.

Узгодження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки здійснюється на підставі заяви страхувальника, яка розглядається територіальним органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів після її отримання, та поданих страхувальником документів, що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі.

У разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобов'язаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобов'язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Позивач по справі не надав суду доказів виявлення недоїмки з пенсійних внесків, доказів узгодження відповідачем суми недоїмки, відсутності пред'явлення до органів Державної виконавчої служби вимоги про стягнення недоїмки з віповідача.

Суд звертає увагу, що наявність у позивача права виносити вимогу про стягнення недоїмки з пенсійних внесків не звільняє його від виконання обов'язків щодо дотримання порядку виявлення такої недоїмки та обгрунтування її суми під час звернення до суду з відповідним позовом.

Неналежна підготовка позивача та його представника у справі не дала суду можливості всеобічно та повноно дослідити небохідні доказі та, в кінцевому рахунку призвела до негативного висновку по позову.

Відповідно до ст.166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Керуючись положеннями ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, —

У Х В А Л И В:

1. Направити окрему ухвалу Управлінню Пенсійного фонду у м. Києві.

2. Повідомити про неналежне виконання посадовими особами Управління Пенсійного фонду в Печерському районі м. Києва вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо суб'єкта.

3. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду у м. Києві у місячний строк повідомити Окружний адміністративний суд м. Києва про вжиті заходи, щодо цієї окремої ухвали.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується.

Суддя Р.О. Арсірій