Справа № 2-а-9963/11
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9963 2011 р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого судді Слободян Н.П., при секретарі Ашуркіну Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС ВДАІ Подільського РУ ГУМВС України м.Києві ОСОБА_2 про визнання дій субєкта владних повноважень незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Позивач посилається на те? що постановою ст. інспектора ДПС ВДАІ Подільського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_2 від 08.11.2011 року серії АА1 № 202187 він був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідачем за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУАП, і піддано адмінстягненню у вигляді штрафу у розмірі 300 грн. за те, що він 08.11.2011 року, під час руху в м.Києві по вул.Велика Кільцева, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 94 км/год, тобто перевищив швидкість на 34 км/год, швидкість була зафіксована приладом «Радіс1932», тим самим порушив п.12.4 ПДР України. Позивач заперечував проти твердження відповідача, пояснюючи, що він рухався у потоці транспортних засобів, тобто по переду нього і в крайній лівій смузі рухалися автомобілі, які рухалися значно швидше, він рухався зі швидкістю близько 60 км/год, і дозволеної швидкості не перевищував. Крім того Відповідач першим зупинив інший автомобіль, а потім його, і позивач вважає, що зафіксована швидкість на приладі «Радіс1932», який неоснащений фотофіксацією, належить не його автомобілю.

Позивач просить скасувати постанову, винесену відповідачем, як незаконну.

Позивач у судове засідання не зявився, написав заяву про слухання справи у його відсутність, позов просив задовольнити.

Відповідач чи його представник у судове засідання не зявились, про день і час слухання справи повідомлено шляхом надіслання рекомендованої поштової кореспонденції з судовою повісткою, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

08.11.2011 року відповідач склав протокол серії АА1 № 202187 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1, в якому зазначив: «08.11.2011 року в 19 год. 10 хв. в м. Києві на вул.ОСОБА_3, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 94 км/год, перевищення 34 км/год, чим порушив ПДР п.12.4. швидкість зафіксована приладом «Радіс 1932», відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 122 КУАП». По суті порушення ОСОБА_1 пояснив, що рухався в потоці транспортних засобів зі швидкістю 60 км/год.

Незважаючи на пояснення ОСОБА_1, відповідач склав постанову серії АА1 № 202187 про притягнення його до адмінвідповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУАП і на нього накладено стягнення у розмірі 300 грн. штрафу. При цьому у постанові жодним чином не обумовлено, чому інспектор не бере до уваги пояснень правопорушника, і чим вони спростовуються. Ст.268 КУАП передбачає право особи, яка притягається до адмінвідповідальності давати пояснення.

Згідно ч.1 ст. 287 КУАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст.251 КУАП «доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків… показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення правил дорожнього руху…, а також іншими документами».

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідач, при розгляді справи і винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не намагався оцінити докази, які б могли або підтвердити, чи спростувати заперечення ОСОБА_1. Тобто фактично інспектор ДАІ надав перевагу, не мотивуючи цього, одному доказу (приладу «Радіс 1932, який неоснащений фото фіксацією і складеному ним особисто протоколу), і взагалі не розглядав і не оцінював такого доказу як пояснення (заперечення) правопорушника, свідків, а отже порушив при винесенні постанови вимоги ст.252 КУАП про оцінку доказів за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того,у відповідності до ст.255 КУАП уповноважені особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 і 4 ст. 122 КУАП, правом на складання протоколів про адмінправопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 КУАП службові особи внутрішніх справ не наділені. Тобто протокол, на основі якого винесено оскаржувану постанову складений не уповноваженою особою.

Ч.2 ст. 71 КАС України передбачає, що обовязок доказування у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач у судове засідання не з*явився, письмового заперечення на позов не надіслав.

Тому суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність складу правопорушення у його діях.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача, і відповідно складена постанова підлягає скасуванню.

Керуючись, ст. 268, 287, 288, 289, 293 КУАП ст.ст. 11, 71, 86, 161-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати дії старшого інспектора ДПС ВДАІ Подільського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_2 незаконними.

3. Постанову старшого інспектора ДПС ВДАІ Подільського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_2 від 08.11.2011 року серії АА1 № 202187 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.122 КУАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 грн. скасувати.

4. Зобовязати відділ адміністративної практики ДАІ вилучити з бази даних про порушення ПДР інформацію, яка внесена на підставі постанови серії АА1 № 202187 від 08.11.2011 року, про що сповістити ОСОБА_1 письмово замовним листом.

5. Справу провадженням закрити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: