Справа № 821/1910/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1910/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Войтович І.І.,

при секретарі - Сердюк О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива"

до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нива" (далі позивач, СТОВ) звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції в Херсонській області (далі відповідач, МДПІ) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 27.09.2009р. № /0.

28.07.2015 р. в судовому засіданні протокольною ухвалою судом допущене процесуальне правонаступництво первинного відповідача ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції в Херсонській області правонаступником - Скадовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено відповідно до вимог податкового законодавства. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Контролюючим органом 17.09.2010 р. проведено позапланову виїзну документальну перевірку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» з питань правомірності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.07.2008 р. по 31.08.2008 р.

За результатами даної перевірки складено акт №14/230/05396801 від 20.09.2010 р.

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість". Податкова інспекція виявила заниження податку на додану вартість на суму 65000,00 грн. за серпень 2008 року.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.09.2009р. № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 65000,00 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеним податковим повідомленням рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24.01.2011 р. у справі №2а-5059/10/2170, залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2013 р., відмовлено Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Нива» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції в Херсонській області про визнання недійсним податкового повідомлення рішення від 27.09.2009 р. №/0.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2015 р. касаційну скаргу СТОВ «Нива» задоволено частково. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду та від 24.01.2011 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2013 р. у справі №2а-5059/10/2170 скасовано. Справу №2а-5059/10/2170 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування зазначених рішень слугувало те, що обставини щодо поставки ПП ЛТД «Сільвер Стар» позивачу товару в серпні 2008 р. не були встановлені як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції. В судовому процесі не була встановлена також і обставина щодо наявності у ПП ЛТД «Сільвер Стар» статусу платника податку на додану вартість станом на 27.08.2008 р. дату виписування податкової накладної №316, на підставі якої позивач включив до податкового кредиту в податковій декларації за серпень 2008 р. податок в сумі 65000,00 грн.

Судом встановлено, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Нива» зареєстровано ОСОБА_3 районною державною адміністрацією 28.04.1998 р. №0000025. Взято на податковий облік 05.05.1998 р. в ОСОБА_3 МДПІ за №485.

Також, судом встановлено, що 21.08.2008 р. між СТОВ «Нива» та ПП ЛТД Сільвер-Стар було укладено договір купівлі продажу б/н мінеральних добрив (нітро амофос), загальна сума поставок складала 390000,00 грн., в тому числі ПДВ 65000,00 грн. Договір від ПП ЛТД Сільвер-Стар підписано ОСОБА_4

На виконання угоди учасниками складені накладна № 75 від 27 серпня 2008р. про відпуск ПП ЛТД Сільвер-Стар для СТОВ Нива через уповноважену особу ОСОБА_5 нітроамофос у кількості 92,8 т., загальною вартістю 390000,000 грн., у тому числі ПДВ 65000,00 грн. та податкова накладна № 316 від 27.08.2008р. Дані документи скріплені печаткою ПП ЛТД Сільвер-Стар, але не містять прізвища та посади особи, яка їх складала та підписувала.

Відповідно до пп. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (далі - Закон № 168/97-ВР) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість. Платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну. Податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Для підтвердження права на включення сплаченої (нарахованої) суми ПДВ до податкового кредиту платник податку має отримати від постачальника товарів (робіт, послуг) належним чином складену податкову накладну.

Податкова накладна повинна містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до п.п. 7.2.6. п. 7.2. статті 7 Закону № 168/97-ВР податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника.

Судом встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01.06.2009р. визнано недійсним запис про реєстрацію ПП ЛТД Сільвер-Стар, свідоцтво платника ПДВ з моменту його видачі 28.03.2008р.

Підставою для такого рішення було те, що у гр. ОСОБА_4, яка є засновником ПП ЛТД Сільвер-Стар на момент реєстрації підприємства була відсутня воля для набуття прав і обовязків субєкта підприємницької діяльності, відсутній намір у подальшому здійснювати господарську діяльність.

З рішення суду вбачається, що у березні 2008 року громадянка ОСОБА_4 погодилася за винагороду зареєструвати приватне підприємство, але ніякою господарською діяльністю не займалась, бухгалтерських та податкових документів не складала і не підписувала, за зазначеною в установчих документах адресою не знаходиться, печаткою не користується, установчі документи та печатку підприємства передала особі, на пропозицію якої зареєструвала підприємство..

Суд приходить до висновку, що податкова накладна, яка була видана СТОВ Нива та складалась і підписувалась невстановленою особою та скріплювалась печаткою ПП ЛТД Сільвер-Стар є недійсною в розумінні Закону Про податок на додану вартість, оскільки складена та підписана неуповноваженою на те особою, а тому не може бути підставою для формування податкового кредиту.

Крім того, суд зазначає, що для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Із досліджених у судовому засіданні первинних документів, оформлених за результатами господарської діяльності позивача із ПП ЛТД Сільвер-Стар вбачається наступне.

У договорі купівлі-продажу зазначено, що він підписаний від імені підприємства ОСОБА_4, яка, як встановлено рішенням суду, не займалась підприємницькою діяльністю, не складала та не підписувала будь-які документи. Податкова та видаткова накладна складені та підписані невстановленою особою, скріплені печаткою підприємства.

Суд вважає, що первинні документи позивача - договір, податкова та видаткова накладні не відповідають ознакам первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік або облік витрат та доходів підприємця, оскільки вони не містять посади, прізвища, ім'я та по-батькові осіб, які дійсно підписували ці документи і несуть певну відповідальність за відомості, вказані в цих первинних документах.

Крім того, відповідно до Вироку Ворошиловського районного суду м. Донецька від 06.07.2010 р. у справі №1485/10 р. суд визнав винним Особа 1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 205, ч.2 ст. 358 КК України та призначено покарання.

Як вбачається з даного вироку суду, Особа 1 запропонувала Особі 5 стати засновником та директором приватного підприємства за винагороду у розмірі 650,00 грн., на що остання погодилася. Після чого невстановленою особою було виготовлено установчі документи на « ЛТД «ОСОБА_1 Стар» та видано довіреність Особі 5. Дане підприємство було зареєстровано 13.03.2008 р. в установленому порядку та отримано . Після чого Особа 5 вготовила печатку підприємства та передала її підсудному. Підприємство «ЛТД «Сільвер Стар» створено з єдиною метою, перераховувати готівку, що надходить на поточних рахунках у банку від різних субєктів господарювання, за угодами які повинні відображатися в бухгалтерському обліку, без передачі будь- якого товару. За це він планував отримувати винагороду в розмірі від 0,2% до 4% від загальної суми. Проте, що це протиправне діяння він здогадувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

З огляду на викладене, суд вважає підтвердженим висновок податкового органу про те, що фактичного здійснення господарської операції не могло відбутися, відтак відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо визначення СТОВ Нива зобовязання з ПДВ та відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 жовтня 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.3