Справа № 810/3261/14
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ К/800/366/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І., Сороки М.О.,
розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі: департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Практика-ЛТД» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі: департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, про визнання протиправними і скасування припису та постанов, -
в с т а н о в и л а:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Практика-ЛТД» звернулось до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі: департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, про визнання протиправними і скасування припису та постанов.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 17 квітня 2014 року № С-1704/2 та постанови

від 08 травня 2014року № 3-0805/1-7/10-32/0805/08/04; № 3-0805/2-7/10-33/0805/08/04;

№ 3-0805/3-7/10-34/0805/08/04; № 3-0805/4-7/10-35/0805/08/04; № 3-0805/5-7/10-36/0805/08/04.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Практика-ЛТД» судові витрати у сумі

487 грн. 20 коп.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, в особі: департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Практика-ЛТД» щодо об'єкту будівництва: «Будівництво ангарів з легких металевих конструкцій по вул. Боровкова, 20-А, с. Підгірці, Обухівського району, Київської області», за результатами якої складено акт від 14 квітня 2014 року.

На підставі вищезазначеного акту перевірки, складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.04.2014 року:

- № 1-Л-З-1704/137 - порушення статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», а саме: незабезпечення замовником будівництва здійснення авторського нагляду;

- № 1-Л-З-1704/138 - порушення статті 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: виконання будівельних робіт замовником будівництва без отримання документу, який дає право на виконання будівельних робіт;

- № 1-Л-З-1704/139 - порушення частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: експлуатація об'єктів будівництва без прийняття їх в експлуатацію;

- № 1-Л-З-1704/140 - порушення статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: зазначення замовником будівництва недостовірних даних в поданій декларації про початок будівельних робіт;

- № 1-Л-З-1704/141 - порушення статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», а саме: незабезпечення замовником будівництва технічного нагляду.

На підставі акту перевірки та протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем 17 квітня 2014 року прийнято припис № С-1704/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано позивача до 02 червня 2014 року усунути зазначені в протоколах про правопорушення.

Крім того, відповідачем 08 травня 2014 року прийнято постанови про накладення на позивача штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності:

- №3-0805/1-7/10-32/0805/08/04, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в частині незабезпечення авторського нагляду та накладено штраф у сумі 54 810,00 грн.;

- № 3-0805/2-7/10-33/0805/08/04, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в частині виконання будівельних робіт без отримання документу, який дає право на виконання будівельних робіт та накладено штраф у сумі

109 620,00грн.;

- № 3-0805/3-7/10-34/0805/08/04, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в частині експлуатації об'єктів будівництва без їх введення в експлуатацію та накладено штраф у сумі 109 620,00 грн.;

- № 3-0805/4-7/10-35/0805/08/04, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в частині незабезпечення технічного нагляду та накладено штраф у сумі 54 810,00грн.;

- № 3-0805/5-7/10-36/0805/08/04, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в частині зазначення недостовірних даних в поданій декларації про початок будівництва та накладено штраф у сумі 109 620,00грн.

Вважаючи, що припис відповідача від 17 квітня 2014 року № С-1704/2 та постанови про накладення на штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08 травня 2014 року є протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції, здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів

(у разі провадження містобудівної діяльності) або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, зокрема:

- незабезпечення замовником здійснення авторського нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством;

- виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт;

- експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації;

- незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством;

- наведення недостовірних даних у зазначеній декларації.

При цьому положеннями частини 11 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Крім того, відповідно до пункту 6 Порядку накладення штрафів за порушення у

сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 06 квітня 1995 № 244 штраф за правопорушення може бути накладено на суб'єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Так, судами встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Практика-ЛТД» проведено роботи з будівництва трьох ангарів з легких металевих конструкцій по вул. Боровкова, 20-А в с. Підгірці, Обухівського району у 2005 році за типовим проектом виробника металоконструкцій, експлуатація яких здійснюється позивачем

з січня 2006 року.

Отже вірним є висновок судів про протиправність постанов від 08 травня 2014року

№ 3-0805/1-7/10-32/0805/08/04; № 3-0805/2-7/10-33/0805/08/04; № 3-0805/3-7/10-34/0805/08/04;

№ 3-0805/4-7/10-35/0805/08/04, оскільки порушення, зазначені у цих постановах за часом вчинення перевищують терміни накладення стягнень.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Згідно з частиною 8 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно до пункту 9 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2.

Так, судами обставин, які б підтверджували зазначення позивачем неправдивих даних у поданій ним декларації про початок будівництва, зареєстрованої відповідачем 04 квітня 2014 року № КС 73, не встановлено, а отже постанова відповідача № 3-0805/5-7/10-36/0805/08/04 є протиправною.

Крім того, відповідачем 17 квітня 2014 року прийнято припис № С-1704/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано позивача до 02 червня 2014 року усунути зазначені в протоколах про правопорушення.

Разом з тим, судами встановлено, що порушення, зазначені відповідачем в оскаржуваному приписі, позивачем допущені не були.

Задовольняючи позов, суди виходили з того, що припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 17 квітня 2014 року № С-1704/2 та постанови

від 08 травня 2014року № 3-0805/1-7/10-32/0805/08/04; № 3-0805/2-7/10-33/0805/08/04;

№ 3-0805/3-7/10-34/0805/08/04; № 3-0805/4-7/10-35/0805/08/04; № 3-0805/5-7/10-36/0805/08/04 є протиправними та суперечать вимогам чинного законодавства.

З таким висновком судів погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, оскільки він ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішеннях судів.

Постановлені у справі рішення судів є законними і обґрунтованими, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі: департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Практика-ЛТД» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі: департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, про визнання протиправними і скасування припису та постанов - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: