Справа № 820/7483/15
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р.Справа № 820/7483/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання Дудки О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2015р. по справі № 820/7483/15

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківської області , у якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати їй заробітної плати за період з 26.10.2014 р. по 31.12.2014 р., включно відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та з 29.03.2015 року, по день винесення рішення включно, згідно до ст. 147 даного закону в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд"; зобов'язати відповідача зробити їй перерахунок заробітної плат за період з 26.10.2014 р. по 31.12.2014 р., включно відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та з 29.03.2015 року, по день винесення рішення включно, згідно до ст. 147 даного закону в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" та зобов'язати відповідача виплатити їй заробітну плату в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок , які нараховуються залежно від розміру посадового окладу .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивачка не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", Закону України "Про судоустрій та статус суддів", КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.08.2002 року працює в Куп'янському міськрайонному суді Харківської області, з 09.02.2005 р. по теперішній час - на посаді помічника судді та має 10 ранг державного службовця.

Згідно до розпорядженням КМУ № 88-р від 24.02.2003 року посада помічника судді судового засідання віднесена до 5-ї категорії посад державних службовців.

Позивачка вважає, що їй неправильно виплачується заробітна плата у зв'язку з чим звернулась з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги необґрунтовані та відповідач при нарахуванні заробітної плати позивачці діяв на підставі та у спосіб передбачений діючим законодавством.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суд першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" затверджено нову редакцію Закону України "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до якої матеріальне, побутове забезпечення та соціальний захист працівників апарату суду визначається статтею 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Згідно пункту 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності, з 28 березня 2015 року має привести у відповідність свої нормативно - правові акти.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються в порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Згідно ст. 33 Закону України "Про державну службу", оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків.

Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оплату праці", умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оплату праці",оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додатки 45- 47 Постанови).

Згідно пункту 1 Постанови Кабінетів Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 482, у разі коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших орачів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад встановлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі ст. 22 Бюджетного кодексу України, державна судова адміністрація є головним розпорядником бюджетних коштів, а Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Сумській області є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що у відповідача відсутні повноваження самостійно без правового врегулювання та без збільшення видатків з Державного бюджету України, встановлювати та здійснювати перерахунок посадового окладу позивача.

Керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Відповідно до затвердженого бюджетного розпису розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. Затвердження, а також коригування протягом бюджетного року кошторисів бюджетних установ здійснюється розпорядниками коштів відповідно до затвердженого бюджетного розпису Державного бюджету України. Розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог встановлених цим кодексом. Розпорядником бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань встановлених кошторисами. Будь - які зобов'язання взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим кодексом та законом про Державний бюджет України не вважаються бюджетними зобов'язанням. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Відповідно до вимог статей 145, 146 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" , фінансування всіх судів Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідач є розпорядником (одержувачем) коштів Державного бюджету України та здійснює управління бюджетними асигнуваннями та реалізує будь - які бюджетні зобов'язання та платежі лише з наявності відповідного бюджетного призначення встановленого законом про Державний бюджет.

Згідно п. 2 п. 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом мав привести свої нормативно - правові акти у відповідність із цим Законом.

На теперішній час Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 644, яка набрала чинності 09 вересня 2015 року внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, а саме; додаток 47 викладено в новій редакції.

Відповідно із зазначеними змінами Додаток 24 до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 "Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих ) суддів" викладено в новій редакції, відповідно з якою місячний посадовий оклад працівника апарату суду становить відповідний коефіцієнт від місцевого посадового окладу судді місцевого суду, як передбачено ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Колегія суддів зазначає, що здійснення нарахування заробітної плати позивачці виходячи з розміру посадового окладу 1218 грн. до 09 вересня 2015 року проведено відповідно до норм закону, що регулює оплату праці працівників апаратів судів, а саме Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", Закону України "Про державну службу", Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2015р. по справі № 820/7483/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2015 р.