Справа № 435/12/2070
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2012-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 березня 2012 р. № 2-а- 435/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чалого І.С.,

при секретарі судового засідання Елоян Ж.Г.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова до Публічного акціонерного товариства "Точприлад" про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з відшкодуванню пільгових пенсій за списком № 2 в сумі 12052,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ПАТ «Точприлад»зареєстроване як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України в Управлінні ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова. Пенсіонерам, які працювали, на підприємстві, правонаступником якого є ПАТ «Точприлад», призначено пенсію на пільгових умовах згідно із п.п. «б»-«з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пільгова пенсія була призначена ОСОБА_3 згідно наданих ПАТ "Точприлад" довідок. За листопад 2010 р. -грудень 2011 р. сума фактичних витрат на виплату і доставку пенсій з поштовим збором, за вказаним працівником складає 12052,62 грн. Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова направляло до відповідача повідомлення для відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які були отримані відповідачем та не оскарженні . Суму зазначену у повідомлення відповідач не сплатив, в зв'язку з цим склалась заборгованість в розмірі 12052,62 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову, надав суду аналогічні обставинам справи пояснення та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію наступним:

Обовязок підприємства по відшкодуванню пільгових пенсій у розмірі 12052,62 грн. за період листопад 2010 р. - грудень 2011 р. відсутній, оскільки Відкрите акціонерне товариство «Точприлад»не є правонаступником ВО «Точприлад», а право на отримання пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3 отримала саме працюючи у ВО Точприлад. За таких обставин, представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів:

Пунктом 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 8-2 від 30 квітня 2002 року одним з основних завдань управління є облік платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та збору на обов'язкове державне пенсійне страхування , збирання та акумулювання в районі (місті) страхових внесків та інших коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій, допомоги на поховання та інших соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів Фонду.

Відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду в Дзержинському районі м.Харкова як платник страхового збору на обовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Згідно абз. 4 п.1 ст.2 Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади), крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Порядок обчислення і сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування страхувальниками та застрахованими особами до Пенсійного фонду України, а також надходження і витрачання його коштів передбачено Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.03 р. та Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 19.12.2003 р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 від 16.01.2004р.

Відповідно до прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 року у підприємств, які є платниками збору, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підприємства та організації з коштів, призначених на оплати праці, вносять в Пенсійний фонд України плату, яка покриває витрати на виплату пенсій на підставі пунктів "б"-"з" даної статті в розмірі 100 % від виплаченої пенсії.

Відповідно до вимог ч. 2 Прикінцевих Положень Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, відповідач зобовязаний щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Довідками копії яких наявні у матеріалах справи, підтверджено факт роботи ОСОБА_3 на Харківському заводі точного приладобудування відповідно до вказаних періодів.

За листопад 2010 р. - грудень 2011 р. на адресу відповідача направлено листи-повідомлення про відшкодування витрат на виплату пільгової пенсії за списком 2, згідно розрахунку до якого розмір відшкодування по зазначеому пенсіонеру складає 12052,62 грн.

Спір між сторонами виник у звязку з тим, що позивач вважає відповідача правонаступником Державного підприємства Точприлад, що входило до складу ВО Точприлад і у звязку з цим вважає, що відповідач зобовязаний відшкодовувати пенсії, призначені відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , а відповідач не вважає себе правонаступником ні в силу закону, ні в силу статутних документів, посилаючись на те, що він є правонаступником тільки Держаного підприємства Точприлад, утвореного у 1992 році.

Відповідно до наявного в матеріалах справи статуту Харківського виробничого обєднання Точприлад, затвердженого 31.03.1989 року, судом встановлено, що ВО Точприлад перебувало у віданні Міністерства приладобудування, засобів автоматизації та систем керування СРСР з безпосереднім підпорядкуванням Міністерству. ВО Точприлад діяло як єдиний виробничо-господарський комплекс, до складу якого входили структурні одиниці: Харківський завод точного приладобудування та Спеціальне конструкторське - технологічне бюро засобів не руйнуючого контролю. Таким чином, Державне підприємство Точприлад входило у склад підприємства союзного підпорядкування і відповідно відносилось до сфери його управління та мало статус підприємства союзного підпорядкування, оскільки відносилось до сфери управління Міністерства приладобудування, засобів автоматизації та систем керування СРСР.

В той же час, у звязку з розпадом СРСР, проголошенням незалежності України, набранням чинності Законом України Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України все майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, перейшло у державну власність України. Майно цих підприємств передано Фонду державного майна та встановлено, що правонаступником за договорами оренди державних підприємств та контрактів з керівниками на території України, які укладені з міністерствами і відомствами СРСР, є Фонд державного майна України.

Відповідно до статей 3, 37 Закону України „Про підприємства в Україні , що діяв на момент створення підприємства відповідача, підприємства мають право на добровільних засадах об'єднувати свою виробничу, наукову, комерційну та інші види діяльності, якщо це не суперечить антимонопольному законодавству України.

Ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражу.

Статтями 2, 3, 5 Закону Союзу Радянських соціалістичних республік „Про підприємства в СРСР, якій діяв на момент створення підприємства відповідача, встановлено, що відповідно до форм власності, встановлених Законом СРСР "Про власність з СРСР", можуть діяти зокрема, підприємства, засновані на державній власності - державне союзне підприємство.

Підприємство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Статтею 37 Цивільного кодексу УРСР, що діяла в період створення державного підприємства Точприлад, юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

Відповідно до частини сьомої статті 34 Закону України „Про підприємства в Україні, який втратив чинність з 01.01.2004, при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства.

Також судом встановлено, що ДП Точприлад утворено на підставі наказу № 9 від 23.09.1992 року регіонального відділення Фонду держмайна України по Харківській області, що виключає можливість стверджувати про його утворення шляхом реорганізації юридичної особи, яка існувала раніше.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оскільки позивачем не доведено обовязку відповідача відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_3В, яка отримувала пільговий стаж за Списком № 2 на іншому підприємстві до утворення ДП «Точприлад», суд приходить до висновку щодо відсутності обовязку Публічного акціонерного товариства «Точприлад»по відшкодуванню Управлінню ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова пільгових пенсій у розмірі 12052,62 грн. за період з листопада 2010 р. по грудень 2011 р.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова до Публічного акціонерного товариства "Точприлад" про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 04 квітня 2012 року.

Суддя І.С.Чалий