Справа № 826/7110/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/7110/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

21 жовтня 2015 року №826/7110/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою діяльністю «Майстер нових технологій»

до

державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем складено та подано податкову звітність з податку на прибуток підприємства за I квартал та I півріччя 2012 року в порядку, визначеному податковим законодавством.

Відповідач проти позову заперечив, з огляду на порушення позивачем порядку заповнення податкової звітності з податку на прибуток за перше півріччя 2012 року.

Адміністративну справу №826/7110/15 розглянуто в письмовому провадженні на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві (на час розгляду справи в суді - державна податкова інспекція у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві) проведено камеральну перевірку податкової звітності товариства з обмеженою відповідальність «Майстер нових технологій» з податку на прибуток за період: 1 квартал 2012 року, перше півріччя 2012 року, 9 місяців 2012 року та рік 2012.

Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, приписами названої норми визначені особливості строків сплати грошового зобов’язання з податку на прибуток.

Згідно з приписами підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки – цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова (пункт 76.1 статті 76 Податкового кодексу України).

В свою чергу, приписами пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України передбачено, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Водночас, пунктом 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено таке.

Пункт 150.1 статті 150 Кодексу, у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року, застосовується, зокрема, у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення, у 2012 - 2015 роках з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів платників з доходом за 2011 рік 1 мільйон гривень та більше станом на 1 січня 2012 року є від'ємне значення (з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування станом на 1 січня 2011 року), то сума цього значення підлягає включенню до витрат у 2012 - 2014 роках та зменшенню фінансового результату до оподаткування у 2015 році: звітних (податкових) періодів починаючи з I півріччя і наступних звітних періодів 2012 року у розмірі 25 відсотків суми такого від'ємного значення. У разі якщо 25 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування не погашається протягом цього і за наслідками наступних податкових періодів 2012 року, то непогашена сума підлягає врахуванню при визначенні податкових зобов'язань у наступних податкових періодах.

Для підприємств з доходом за 2011 рік менше 1 мільйона гривень пункт 150.1 статті 150 Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року, застосовується з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку за наслідками 2011 податкового року є від'ємне значення, то сума такого значення підлягає включенню до витрат звітного (податкового) періоду I півріччя 2012 року та наступних звітних періодів, що припадають на 2012 - 2014 роки або зменшує фінансовий результат до оподаткування звітних (податкових) періодів, починаючи з 2015 року до повного погашення такого від'ємного значення.

З аналізу наведених положень податкового законодавства вбачається, що у разі наявності у платника податків за результатами І кварталу 2011 року від’ємного значення податку на прибуток, то розрахунок об’єкта оподаткування у 2012 році здійснюється для платників з доходом за 2011 рік 1 мільйон гривень та більше з урахуванням 25 відсотків суми такого від'ємного значення, а для платників з від’ємним значенням об'єкта оподаткування за 2011 рік вказане від’ємне значення підлягає включенню до витрат звітного (податкового) періоду I півріччя 2012 року та наступних звітних періодів, що припадають на 2012 - 2014 роки.

За посиланнями позивача, за результатами 2011 року товариство з обмеженою відповідальність «Майстер нових технологій» має від’ємне значення, що становило «-98 316,00 грн.» та розраховувалось за ІІ-ІV квартали 2011 року. Розмір вказаного від’ємного значення об’єкта оподаткування товариства з обмеженою відповідальність «Майстер нових технологій» за 2011 рік підтверджується наявною у матеріалах справи копією податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2011 рік.

При цьому, перший квартал 2011 року, як стверджує позивач, був прибутковий, що не заперечувалося відповідачем під час судового розгляду справи, а, відповідно до поданої податкової звітності, ІІ-ІV квартали 2011 року для позивача були збитковими, але при розрахунку від’ємного значення перший квартал 2011 року до уваги не брався, бо був прибутковим.

Згідно рядка 06.5 податкової декларації з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2012 року, копія якої наявна у матеріалах справи, позивачем до витрат було включено від’ємне значення об’єкта оподаткування об’єкта оподаткування податком на прибуток за І квартал 2012 року у сумі 119 548,00 грн., який складається із суми збитків за 2011 рік у розмірі 98 316,00 грн. та за І квартал 2012 року у розмірі 21 232,00 грн.

Таким чином, позивачем, з урахуванням положень пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, а також беручи до уваги той факт, що за результатами 2011 року об’єкт оподаткування останнього мав від’ємне значення, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2011 рік, товариством з обмеженою відповідальністю «Майстер нових технологій» правомірно включено від’ємне значення, отримане за результатами діяльності у 2011 році, до витрат звітного (податкового) періоду I півріччя 2012 року.

Також, слід зазначити, що, за твердженнями позивача, які не спростовані відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, І квартал 2011 року був прибутковим, а від’ємне значення податку на прибуток за результатами 2011 року сформувалось за ІІ-ІV квартали 2011 року. При цьому, положення пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України застосовують лише у випадку наявності у платника податків від’ємного значення податку на прибуток, яке виникло за результатами І кварталу 2011 року. Отже, з урахуванням вказаного, відповідачем, крім того, не доведено факту правомірності застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Майстер нових технологій» положень пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України в цілому.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69-71, 160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.