Справа № 813/8695/14
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Справа № 876/5655/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О.,Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Гелецького П.В.

представника позивача: Бегена І.Б.

представника відповідача: Шиби А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Употек Україна» до Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, актів, рішення, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Употек Україна» (далі - ТОВ «Употек Україна») звернулося в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/221 від 23.09.2014 р., а також визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області ) про результати розгляду первинної скарги від 26.11.2014 р. в частині залишення без змін оскаржуваного в даному провадженні податкового повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 р. позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №/221 від 23.09.2014 р., а врешті позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржила Буська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - Буська ОДПІ). Апеляційна скарга мотивована тим, що до перевірки не було представлено інформації та документального підтвердження щодо сертифікатів відповідності та якості обладнання та матеріалів (котла, системи автоматики управління котельнею, хімводоочистка, радіаторів, іншого обладнання та комплектуючих до них). Крім того, оскільки роботи проведені із залученням для їх виконання субпідрядників, в яких відсутні документи дозвільного характеру на здійснення даного виду діяльності, відповідно перевіркою не підтверджено реальність здійснення даних господарських операцій, достовірність та факту їх виконання, виду та обсягу відповідних робіт (послуг), їх призначення для господарської діяльності платника податків та правомірність відображення їх позивачем у податковому обліку. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано що до перевірки не представлено обґрунтування вартості на конкретні види робіт, а саме : монтажні роботи, гідравлічні випробування, пусконалагоджувальні роботи, транспортно-заготівельні витрати та відрядні. Також до перевірки не надано документів, що засвідчують факт перевезення та доставки обладнання. Інформація про використання у діяльності контрагента позивача власних чи орендованих транспортних засобів відсутня. Тому просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 р. та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В процесі судового розгляду Буська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - Буська ОДПІ) звернуся в суд із заявою щодо усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: виправити апелянта з ДПІ у Залізничному районі м. Львова на Буську ОДПІ.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта Шиби А.І., який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника відповідача Бегена І.Б., який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що 09.09.2014 р. Буською ОДПІ було проведено позапланову невиїздну перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість ТОВ «Употек Україна» щодо взаєморозрахунків з ТОВ «Спецбудмонтажпроект» за період з 01.08.2011 р. по 31.05.2012 р., за результатами якої складено акт № 181/22-00/35563545.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Употек Україна» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого завищено суму податкового кредиту на загальну суму 47193 грн., у тому числі за серпень 2011 року в сумі 8333 грн., за вересень 2011 року в сумі 5542 грн., за жовтень 2011 року в сумі 14280 грн., за листопад 2011 року в сумі 19038 грн.

З цієї підстави були винесені податкове повідомлення-рішення форми «Р» № №/220 від 23.09.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 567,00 грн., в тому числі 378грн. за основним платежем та 189грн. за штрафними (фінансовими) санкціями штрафами) та податкове повідомлення рішення форми «Р» /221 від 23.09.2014 р.

ТОВ «Употек Україна» звернулося до ГУ ДФС у Львівській області із скаргою на вказані вище податкові рішення-повідомлення.

За результатами розгляду скарги ГУ ДФС у Львівській області було призначено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Употек Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість ТОВ «Употек Україна» шодо взаєморозрахунків з ТОВ «Спецбудмонтажпроект» за період з 01.08.2011 р. по 30.06.2012 р., про що 20.11.2014 р. складено акт № 242/22-00/35563545. Висновки в даному акті співпадають із висновками викладеними у акті № 181/22-00/35563545 від 09.09.2015 р.

За результатами розгляду скарги ГУ ДФС у Львівській області було прийнято рішення № 1324/10/13-01-10-08-05/1783 від 26.11.2014 р., яким було залишено без змін податкове повідомлення-рішення Буської ОДПІ 23.09.2014 р. № /221 та скасовано податкове повідомлення-рішення № /220 від 23.09.2014 р., зменшено від'ємне значення податку на додану вартість за червень 2012 року на суму 378,00 грн., скаргу ТзОВ «Употек Україна» залишено без задоволення.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходи з того, що факт виконання укладення господарських договорів між позивачем та його контрагентом ТОВ «Спецбудмонтажпроект» підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Відсутність у позивача товарно-транспортної накладної не спростовує реальності здійснених ним господарських операцій, оскільки факт реальності підтверджується належними та допустимими доказами долученими позивачем до матеріалів справи, зокрема видатковими та податковими накладними, підписаними актами приймання виконання робіт, розрахунковими документами, договорами. Усі долучені позивачем докази мають необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій. Податкова накладна, яка засвідчує факт постачання ТМЦ, також належно оформлена.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Пунктом 14.1.181 ст.14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше : дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього ж Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з : придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.4 ст.198 ПК України, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 ПК України.

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до ч.1 ст.9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із матеріалів справи вбачається, що на дослідження суду у спростування доводів відповідача про неможливість фактичного здійснення господарських операцій між ТОВ «Употек Україна» та ТОВ «Спецбудмонтажпроект» подано договір № 17/08-11 від 17.08.2011 р., згідно умовами якого ТОВ "Употек Україна" (Замовник) доручає, а ТОВ «Спецбудмонтажпроект» (Виконавець) приймає на себе зобов'язання по поставці, монтажу і введенню в експлуатацію систем опалення та водопостачання за адресою: м. Буськ, вул. Промислова, 6 г., Додаток № 1 "Специфікація системи водопостачання", де зазначено перелік необхідних комплектуючих, їх кількість, вартість, загальну суму та вартість монтажних робіт, гідравлічних випробувань, пусконалагоджувальних робіт, ТЗВ - на суму 17311,40 грн. та Додаток № 2 "Специфікація системи опалення", де зазначено перелік необхідних комплектуючих, їх кількість, вартість, загальну суму та вартість монтажних робіт, гідравлічних випробувань, пусконалагоджувальних робіт, ТЗВ - на суму 66889,10 грн.

На виконання умов вищезазначеного договору сторонами 30.11.2011 р. був підписаний акт № 1 та № 2.

Також, за наслідками зазначених правовідносин ТОВ "Спецбудмонтажпроект" виписало на адресу позивача податкові накладні № 1 від 19.08.2011 р., № 5 від 23.08.2011 р., № 3 від 16.09.2011 р.

Крім того, між ТОВ "Употек Україна" та ТОВ "Спецбудмонтажпроект" було укладено договір № 26/09-11 від 26.09.2011 р., за умовами якого ТОВ "Употек Україна" (Замовник) доручає, а ТОВ «Спецбудмонтажпроект» (Виконавець) приймає на себе зобов'язання по поставці, монтажу і введенню в експлуатацію систем опалення та водопостачання за адресою: м. Буськ, вул. Промислова, 6 г та Додаток № 1 "Специфікація котельні", де зазначено назву котла, перелік необхідних комплектуючих, їх кількість, вартість, загальну суму та вартість монтажних робіт, гідравлічних випробувань, пусконалагоджувальних робіт, ТЗВ, загальна сума яких склала 198956,90 грн.

В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано акт № 1 від 30.11.2011 р., податкові накладні № 7 від 28.08.2011р., № 7 від 19.10.2011 р., № 9 від 21.10.2011 р., № 2 від 04.11.2011 р., № 11 від 30.11.2011 р., № 12 від 30.11.2011 р.

Також, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано копії банківських виписок від 23.08.2011 р., від 16.09. 2011 р., від 28.09.2011 р., від 19.10.2011 р., від 21.10.2011 р., від 26.10.2011 р., від 04.11.2011 р., що підтверджують перерахування коштів підприємству-контрагенту.

Висновки податкового органу щодо неможливості встановлення строку виконання монтажних робіт та неможливість встановлення дати початку проведення робіт спростовується наданою позивачем Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану в Інспекції ДАБК Львівської області № ЛВ 9 від 21.12.2011 р., Декларацією про початок виконання будівельних робіт від 20.09.2011 року, яка зареєстрована в Інспекції ДАБК Львівської області № JIB 2 від 03.10.2011 р.

Вказані первинні документи були повно, всебічно та належним чином проаналізовані судом першої інстанції та їм надана відповідна оцінка у взаємозв'язку із зазначеним основним видом діяльності позивача.

З наведених вище обставин справи та наявних у матеріалах справи доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що згадані вище господарські операції між позивачем та ТОВ "Спецбудмонтажпроект" мають реальний характер, оскільки господарські операції підтверджується усіма характерними для даного виду правовідносин первинними документами оформленими відповідно до вимог чинного законодавства.

Даний висновок суду узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «Бульвес» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 р. № 21-47а10, яка у відповідності до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судом під час вирішення спору у подібних правовідносинах.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач у спірних правовідносинах не допускав порушень п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, оскільки господарські операції між ним та ТОВ "Спецбудмонтажпроект" мали реальний характер та підтверджені усіма характерними для даного виду операцій первинними документами.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року по справі №813/8695/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 20.10.2015 р.