Справа № 815/6063/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6063/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання дій протиправними, визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області, в якому просив:

- визнати дії Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області стосовно проведення документальної невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ОСОБА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1, за період з 01.07.2010 року по 26.07.2013 року протиправними;

- визнати не чинними та скасувати: податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № НОМЕР_2 від 09.10.2013 року за основним платежем на суму 75 615 грн., 20 943,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № НОМЕР_3 від 09.10.2013 року за основним платежем на суму 40 683 грн., 33 630,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «С» за № НОМЕР_4 від 05.03.2014 року на суму 738 952 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «С» за № НОМЕР_5 від 05.03.2014 року на суму 3 695 750 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «С» за № НОМЕР_5 від 05.03.2014 року на суму 3 695 750 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № НОМЕР_3 від 05.03.2014 року за основним платежем на суму 40 683 грн. 33 630,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № НОМЕР_6 від 05.03.2014 року за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 510 грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області провела документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1, за результатами якой складено Акт № 193/15-17-17- від 27.08.2013 року. Не погоджуючись з висновками вказаного Акта, позивач надіслав на адресу відповідача заперечення до Акта. 09 листопада 2013 року позивач отримав відповідь № 3000/71/15-17-17-01-13 від 07.10.2013 року на заперечення, згідно з якою відповідач з запереченнями на Акт перевірки не погодився. На підставі висновків Акта перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення - рішення від 09 жовтня 2013 року: за № НОМЕР_7 на суму 427252,67 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; за № НОМЕР_2 за основним платежем на суму 139 171,20 грн., 36 832,81 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за ніби-то порушення вимог п.п. 49.18.2 п. 49.18 статті 49. п.п. 177.5.1, 177.5.3 п. 177.5 статті 177 Податкового кодексу України; за № НОМЕР_3 за основним платежем на суму 40 683 гривен, 34 650,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за ніби-то порушення вимог п. 180.1 статті 180, п. 181.1 статті 181, п.183.2., п. 183.10 статті 183, п.203 статті 203 Податкового кодексу України. Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав до Головного управління Міндоходів в Одеській області скаргу, за результатами розгляду якої Головне управління Міндоходів в Одеській області 13 січня 2014 року прийняло Рішення за № 31/Н/15-32-10-02-08 про результати розгляду первинної скарги, яким частково скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № НОМЕР_3 в частині застосованих штрафних фінансових санкцій в розмірі 1020 грн., в іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін; частково скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № НОМЕР_2 в частині визначеного податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 63556,20 грн. та застосованих штрафних фінансових санкцій в розмірі 15889,06 грн., в іншій частині вказане податкове повідомлення - рішення залишено без змін; скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № НОМЕР_7; визначило суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 738952 грн., застосованих на підставі пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; визначило суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3695750 грн., застосованих на підставі статті 1 Указу Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності субєктів малого підприємництва» за не оприбуткування за 2 кв. 2011 року; визначило суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн., застосованих на підставі п.п. 121.1 статті 121 ПК України за незабезпечення зберігання первинних документів з питань обчислення і сплати податків та зборів та ненадання їх до перевірки; зобовязало ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області прийняти податкові повідомлення-рішення форми «Р» на вказану суму.

На підставі приписів, зазначених у Рішенні про результати розгляду первинної скарги, відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 05 березня 2014 року, а саме:

- № НОМЕР_4 на суму 738 952 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № НОМЕР_5 на суму 3 695 750 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення пункту п.2.6. Постанови «Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» № 637 від 15.12.2004 року;

- № НОМЕР_2 за основним платежем на суму 75 615 грн., 20 943,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення вимог п.п. 49.18.2 п. 49.18 статті 49, п.п. 177.5.1, 177.5.3 п. 177.5 статті 177 Податкового кодексу України;

- № НОМЕР_3 за основним платежем на суму 40 683 грн., 33 630,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення вимог п. 180.1 статті 180, п. 181.1 статті 181, п.183.2., п.183.10 статті 183, п.203 статті 203 Податкового кодексу України;

- № НОМЕР_6 за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 510 грн. - за порушення вимог п. 44.1, 44.3, 44.5 статті 44 Податкового кодексу України.

Позивач зазначає, що відповідач, приймаючи повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 05.03.2014 року та повідомлення - рішення № НОМЕР_3 від 05.03.2014 року, не прийняв рішення про скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_2 від 09.10.2013 року та № НОМЕР_3 від 09.10.2013 року. Тобто, за одні й ті самі порушення прийняті податкові повідомлення-рішення від 09 жовтня 2013 року та від 05 березня 2014 року.

Позивач не згоден з обставинами, викладеними в Акті, вважає їх необґрунтованими, дії податкової інспекції щодо порядку проведення перевірки такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства; вважає оскаржувані рішення податкової інспекції - незаконними, такими, що винесені з порушенням чинного законодавства з наступних підстав.

Як вказує позивач, в порушення статей 77, 79 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки відповідач позивачу не вручив, жодним чином про проведення перевірки не повідомив. Зазначення в Акті про те, що нібито позивач відмовився від підпису про ознайомлення з наказом про проведення перевірки є таким, що не відповідає дійсності. В порушення пункту 2.3. Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 22.12.2010 року № 984, не зазначено яка ж все-таки є підстава для проведення перевірки, а є посилання лише на статтю 20 Податкового кодексу України, яка передбачає загальне право проведення перевірок органами державної податкової інспекції у порядку, передбаченому чинним законодавством, при цьому, на думку позивача, такий порядок не був дотриманий податковою інспекцією.

Також позивач стверджує, що документи, на які посилається відповідач в Акті перевірки, позивач надав відповідачу на його письмовий запит від 10.06.2013 року, - до проведення перевірки. При цьому, в запиті не зазначено, за який саме період необхідно направляти такі документи. На зазначений запит про надання інформації та її документального підтвердження позивач направив на адресу відповідача заяву про направлення затребуваних документів з додатками, а саме: копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, копії Ліцензії Державного агентства земельних ресурсів України, копії диста Головного управління Держземагенства в Одеській області, оригінали Книги доходів та витрат за 2011- 2012 роки. При цьому, у заяві позивач зазначив, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність на території Мирненської сільської ради Біляївського району - правоустановчі документи, акти приймання-передавання виконаних робіт, договори на розроблення проектів землеустрою (оригінали) знаходяться (за вимогою) в погоджувальних інстанціях та органах місцевого самоврядування. З урахуванням того, що про проведення перевірки позивач не був повідомлений, документи щодо фінансово-господарської діяльності позивач не мав можливості надати, а тому посилання в Акті перевірки на порушення щодо ненадання первинних документів позивач вважає безпідставними та необгрунтованими.

Крім того, на думку позивача, акт перевірки оформлено без дотримання вимог пункту 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА від 22.12.2010 року № 984. Зазначаючи в Акті про те, що ОСОБА_2 для фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зібрано грошові кошти у сумі 739150 гривень, податкова інспекція не зазначила, на підставі яких первинних документів вона дійшла такого висновку. Крім того, не зазначила, яким чином та на підставі яких документів ці грошові кошти передано позивачу.

Позивач заперечує факт отримання зазначених грошових коштів, стверджує, що грошові кошти, які отримані позивачем на виконання своїх зобовязань, в повному обсязі відображені у Книзі обліку доходів та витрат, а інших грошових коштів він не отримував.

На думку позивача, відповідач не звернув уваги, що в Книзі обліку доходів та витрат фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 2011 рік відображено суму виручки за 2011 рік 439300,58 грн., що відповідає вимогам Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності субєктів малого підприємництва», з них: за 1 квартал 2011 року - 369 085,08 грн.; за 2 квартал 2011 року - 1 598,46 грн., за 3 квартал 2011 року - 68 617,04 грн.

Крім того, зазначення у Акті перевірки, що позивач отримав, згідно книги обліку доходів і витрат, у 3 кварталі 2011 року доходи у сумі 176 674 грн. - не відповідає дійсності, з урахуванням того, що такі доходи, згідно з цією ж Книгою складають за 3 квартал 2011 року лише 68 617,04 грн., а не 176 674 грн.

Зазначення в Акті про відображення у 3 кварталі 2011 року обсягу виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) з наростаючим підсумком у сумі 350000 гривень, тобто такої ж суми як і в 2 кварталі 2011 року, є механічною помилкою, і фактично, з урахуванням даних книги обліку доходів і витрат за 2011 рік, - не перевищує суми 500000 грн., передбаченої законодавством для підприємців, що знаходяться на спрощеній системі оподаткування. На думку позивача, відповідач помилково зробив висновок про те, що ФОП ОСОБА_1 втратив право перебувати на спрощеній системі оподаткування у звязку з невиконанням обмежень платників спрощеної системи оподаткування, які встановлені статтею 1 Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727/98. Так, зазначення в Акті про суму чистого доходу у звязку з перевищенням обмеження перебування на спрощеній системі оподаткування за 2011 рік у сумі 415824 грн. позивач вважає необґрунтованим, безпідставним, пояснивши, що обовязку щодо сплати донарахованої суми податку на доходи від підприємницької діяльності у сумі 62373,60 грн. у позивача не виникло.

Також відповідач послався на приписи статті 177 ПК України, що регулює відносини оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем на загальній системі оподаткування, на якій позивач не перебував. В свою чергу, посилання в Акті перевірки на обовязок позивача реєструватися платником податку на додану вартість не відповідає вимогам статті 181 Податкового кодексу України та Указу Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності субєктів малого підприємництва», з підстав, викладених вище, в звязку з чим нарахування відповідачем податкових зобовязань з податку на додану вартість позивач вважає незаконним.

Крім того, позивач зазначає, що посилання податкової інспекції на порушення приписів пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є безпідставним, оскільки бухгалтерський облік і фінансову звітність позивач здійснював у порядку, встановленому Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва», який передбачає виключно облік доходів та витрат, та не визначає обовязку ведення додаткового бухгалтерського обліку. Позивач був фізичною особою - підприємцем, який сплачував єдиний податок, обовязку щодо переведення на загальну систему оподаткування у позивача не виникало, у звязку з чим зазначення в Акті про порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг - є безпідставним та необґрунтованим.

Стосовно висновків, викладених у Рішенні про розгляд первинної скарги ГУ Міндоходів в Одеській області від 13.01.2014 року, позивач вважає їх в частині викладення обставин про порушення позивачем чинного податкового законодавства, - необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства з підстав, викладених вище. Крім того, посилання Головного управління Міндоходів в Одеській області як на підставу нарахування податкового зобовязання за неоприбуткування готівки у сумі 739150 грн. за 2 квартал 2011 року, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій у сумі 3695750 грн., суперечить змісту самого Акту перевірки, в якому зазначено, що позивач не оприбуткував грошові кошти у 2 кварталі на суму 389150 грн. Яким чином визначено суму неоприбуткування готівки 739150 грн. за 2 квартал 2011 року, ГУ Міндоходів в Одеській області - не зазначило.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити з наведених вище підстав.

Представник відповідача позов не визнала в повному обсязі, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на висновки, викладені в акті перевірки та рішенні ГУ Міндоходів в Одеській області від 13.01.2014 року, пояснивши наступне.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України на підставі наказу, виданого ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області № 41 від 26.07.2013р. та повідомлення № 13/15-17-17 від 26.07.2013р. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 26.07.2013 року. Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1, проінформований письмовим повідомленням від 26.07.2013р. № 13/15-17-17, яке відмовився підписувати. З наказом про призначення перевірки від 26.07.2013р. № 41 ОСОБА_1 ознайомлений 29.07.2013р., але від підпису відмовився. За результатами перевірки був складений акт перевірки від 27.08.2014 року №193/15-17-1 НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено, заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за 2011-2012 роки загальну суму 139171,2 грн.

Відповідно довіреності № 14 від 04.04.2011р., терміном на 1 місяць, яка була дійсна до 04.05.2011 року і завірена печаткою, ФОП ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 представляти його фінансові інтереси. На підставі пояснення громадянки ОСОБА_2 та наданої копії списку громадян, які виявили бажання замовити та оплатити розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області (землі запасу) за межам населеного пункту, було встановлено, що в період дії довіреності ОСОБА_2 було зібрано 739150 грн.

Але підприємцем ОСОБА_1 при визначенні обсягу виручки та в звіті платника єдиного податку за 2 квартал 2011 р. відображено обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) лише 350000 грн., тобто розбіжність складає 389150 грн., а перевищення обмеження для перебування на спрощеній системі оподаткування (500000 грн.) складає 23915 грн. В звіті платника єдиного податку за 9 місяців 2011р. ОСОБА_1 відобразив обсяг доходу 350000 грн. на рівні 6 місяців 2011р.(350000 грн.), тобто зазначив, що в 3 кварталі 2011р. діяльність не здійснював, але відповідно наданої до перевірки Книги обліку доходів і витрат, зареєстрованої за № 3943 від 20.06.2011р., підприємець одержав доход у сумі 176674 грн.

Тому відповідач вважає, що ФОП ОСОБА_1 було втрачено право перебувати на спрощеній системі оподаткування, в звязку з невиконанням обмежень платників спрощеної системи оподаткування, які встановлено п.1 ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності субєктів малого підприємництва від 03.07.98р №727/98 (із змінами та доповненнями). При цьому, в порушення вимог ст. 5 Указу № 727/98, у звязку із невиконанням вимог ст. 1 Указу в частині перевищення обмеження 500 тис. для платників єдиного податку, не здійснив перехід на загальну систему оподаткування з 3 кварталу 2011 року та в порушення вимог п.177.2 ст.177 ПК України не визначав суму оподаткованого доходу.

Також встановлено порушення п.121.1 ст.121 ПКУ, а саме: ФОП ОСОБА_1 не забезпеченно зберігання первинних документів з питань обчислення і сплати податків та зборів та не надано їх до перевірки.

Враховуючи, що платником податку не надано жодних документів, які могли б бути використані, як підтверджуючі документи понесених витрат, сума чистого доходу у звязку з перевищенням обмеження перебування на спрощеної системі оподаткування склала: за 2011 рік - 415824 грн.(одержана за чотири місяці); за 2012 рік -26741 грн.(одержана за два місяці).

В порушення пп. 177.5.3 п.177.5 ст.177 ПК України підприємцем не здійснено остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік, який здійснюється платником самостійно, в результаті донараховано податку на доходи фізичних осіб з в сумі 74792,02 грн., в т.ч. по періодам: 2011 рік - 70475,48 грн. (10730 грн. *15%=1609,50 грн.; 405094 грн.*17%= 68865,98 грн.); 2012 рік - 4316,54 грн. (11470*15%=1720,5 грн.; 15270,79 грн.*17%=2596,04 грн.).

В порушення пп. 177.5.1 п.177.5 ст.177 ПК України підприємцем надана до ДПІ у Комінтернівському районі декларації про майновий стан і доходи за 2011р. та 2012р. без розрахунку авансових платежів по податку на доходи фізичних осіб на 2012 рік та на 2013р. відповідно, що призвело до не нарахування та не сплати авансових платежів по податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності на 2012 рік в сумі 62373,60 грн.

Таким чином, відповідач вважає, що прийняті ним податкові повідомлення-рішення винесені на законних підставах.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, заслухавши показання свідка ОСОБА_2, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 20.03.2007 року Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області зареєстровано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за № 2 002473.

Згідно Повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-гіідприємця від 24.07.2014 року державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприсмців Реєстраційної служби Комінтернівськорго районного управління юстиції в Одеській області, 16 липня 2014 року внесено запис за № 5002473 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

19.06.2014 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області із заявою №1 про припинення платника податків.

26.07.2013 року ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області винесено наказ № 41, яким призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1, за період з 01.07.2010 року по 26.07.2013 року.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України та на підставі наказу ,виданого ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області № 41 від 26.07.2013 року і повідомлення № 13/15-17-17 від 26.07.2013 року з 12.08.2013 по 16.08.2013 року проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 26.07.2013 року.

29.07.2013 року посадовими особами ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області складено Акт № 1/15-17-17- «відмови від підпису документів, що є підставою для початку проведення перевірки», згідно якого ОСОБА_1 відмовився від підписання та отримання наказу № 41 від 26.07.2013 року про проведення позапланової невиїзної перевірки та повідомлення від 26.07.2013 року про перевірку.

За результатами проведеної перевірки, 27.08.2015 року ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області складено Акт №193/15-17-17- «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1, за період з 01.07.2010 року по 26.07.2013 року».

Як вбачається з Акту перевірки №193/15-17-17- від 27.08.2013 року, контролюючим органом були встановлені наступні порушення, а саме:

- статей 1, 5 Указу Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності субєктів малого підприємництва» в частині перевищення обмеження встановленого для платників єдиного податку фізичних осіб (500000 гривен) та невиконання вимог щодо переходу на загальну систему оподаткування, обліку та звітності з 3 кварталу 2011 року;

- пп.177.5.2, п. 177.5, п.177.11 статті 177 Податкового кодексу України № 2755-VI, а саме не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 3 квартал 2011 року;

- пп. 49.18.2 п. 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, а саме не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 1 півріччя 2013 року;

- п. 121.1 статті 121 Податкового кодексу України, а саме: не забезпечено зберігання первинних документів з питань обчислення і спати податків та зборів та не надано їх до перевірки;

- пп. 177.5.3 п. 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, а саме не здійснено остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік (2011 і 2012 роки), який здійснюється платником самостійно, в результаті донараховано податку на доходи фізичних осіб у сумі 74 792,02 грн.;

- пп. 177.5.1 п. 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, а саме: надання до ДПІ декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік та 2012 рік без розрахунку авансових платежів по податку на доходи фізичних осіб на 2012 рік та відповідно 2013 рік, що призвело до ненарахування та несплати авансових платежів по податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності на суму 64 379,18 грн.;

- статті 4 Указу Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності субєктів малого підприємництва» в частині неведення обліку обсягу виручки від реалізації товарів (робіт, послуг), одержаної протягом другого півріччя 2010 року;

- п. 180.1 статті 180, п.181.1 статті 181, п. 183.2, п. 183.10 статті 183 Податкового кодексу України, а саме: неподання, в разі обовязкової реєстрації платником податку, реєстраційної заяви, в результаті чого донараховано податок на додану вартість в сумі 40683 грн.;

- п.203.1 статті 203 Податкового кодексу України, а саме: ненадання декларації по податку на додану вартість за період з липня 2011 року по червень 2013 року (за 24 місяця);

- п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в частині проведення розрахункових операцій без застосування реєстраторів розрахункових операцій в період з 01.07.2011 року по 30.09.2011 року, з 01.04.2012 року по 31.05.2012 року, що призвело до непроведення через РРО 203415 гривен, суми одержаної готівкою від громадян за надані послуги;

- п.2.6 статті 2, враховуючи вимоги п.1.2 статті 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», що призвело до не оприбуткування готівки в книзі обліку доходів та витрат ф.10, отриманої від надання послуг населенню за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року на загальну суму 80000 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті перевірки, 30.09.2013 року позивач направив відповідачу свої заперечення № 170 до Акту.

Розглянувши заперечення до Акту перевірки, 07 жовтня 2010 року відповідач надіслав позивачу відповідь № 3000/71/15-17-17-01-13, згідно якої вважає заперечення необґрунтованими. Дану відповідь позивач отримав 09.11.2013 року.

На підставі вказаного Акту перевірки, відповідачем були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_7 на суму 427 252,67, грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № НОМЕР_2 за основним платежем на суму 139 171,20 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 36 832,81 грн. за порушення вимог п.п. 49.18.2 п. 49.18 статті 49. п.п. 177.5.1, 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України;

- № НОМЕР_3 за основним платежем на суму 40 683 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 34 650,75 грн. за порушення вимог п. 180.1 статті 180, п. 181.1 статті 181, п.183.2., п. 183.10 статті 183, п.203 статті 203 Податкового кодексу України.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав до Головного управління Міндоходів в Одеській області скаргу. За результатами розгляду первинної скарги Головне управління Міндоходів в Одеській області 13 січня 2014 року прийняло Рішення № 31/Н/15-32-10-02-08, яким:

- частково скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № НОМЕР_3 в частині застосованих штрафних фінансових санкцій в розмірі 1 020 грн., первинну скаргу позивача в цій частині задовольнило, в іншій частині податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № НОМЕР_3 - залишило без змін, первинну скаргу без задоволення;

- частково скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № НОМЕР_2 в частині визначеного податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 63556,20 грн. та застосованих штрафних фінансових санкцій в розмірі 15 889,06 грн., а первинну скаргу позивача в цій частині задовольнило, в іншій частині податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № НОМЕР_2 - залишило без змін, первинну скаргу без задоволення;

- скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № НОМЕР_7, а первинну скаргу позивача задовольнило;

- визначило суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 738952 грн., застосованих на підставі пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- визначило суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3695750 грн., застосованих на підставі статті 1 Указу Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності субєктів малого підприємництва» за неоприбуткування за 2 кв. 2011 року;

- визначило суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн., застосованих на підставі п.п. 121.1 статті 121 Податкового кодексу України за незабезпечення зберігання первинних документів з питань обчислення і сплати податків та зборів та ненадання їх до перевірки;

- зобовязало ДПІ у Комінтернівському районі Головного Управління Міндоходів в Одеській області прийняти податкові повідомлення-рішення форми «Р» на вказану суму.

На підставі Рішення ГУ Міндоходів в Одеській області про результати розгляду первинної скарги відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 05 березня 2014 року, а саме:

- № НОМЕР_4 на суму 738952 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № НОМЕР_5 на суму 3695750 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення пункту п.2.6 Постанови «Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» за № 637 від 15.12.2004 року;

- № НОМЕР_2 за основним платежем на суму 75615 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 20943,75 грн. за порушення вимог п.п. 49.18.2 п.49.18 статті 49, п.п.177.5.1, 177.5.3 п.177.5 статті 177 Податкового кодексу України;

- № НОМЕР_3 за основним платежем на суму 40683 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 33630,75 грн. за порушення вимог п. 180.1 статті 180, п. 181.1 статті 181, п.183.2., п.183.10 статті 183, п.203 статті 203 Податкового кодексу України;

- № НОМЕР_6 за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 510 грн, - за порушення вимог п. 44.1, 44.3, 44.5 статті 44 Податкового кодексу України.

Суд встановив, що 25.03.2011 року громадянин ОСОБА_3 та інші 167 осіб (Замовник) уклали з ФОП ОСОБА_1І.(Виконавець) договір №28, предметом якого встановлено, що замовник замовляє та оплачує, а Виконавець виконує роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3 та іншим 167 громадянам (згідно додатку до договору) у власність для ведення індивідуального садівництва (далі - проект) та надає результати зазначеної роботи Замовнику в строк та на умовах визначених даним договором.

Згідно кошторису №1 про проектні (вишукувальні) роботи, що є додатком 2 до договору №28 від 25.03.2011 року, вартість робіт складає 133600 грн. Зазначена сума 25.03.2011 року була внесена ФОП ОСОБА_1 до його Книги обліку доходів і витрат за 2011 рік.

25.03.2011 року громадянин ОСОБА_4 та інші 156 осіб (Замовник) уклали з ФОП ОСОБА_1І.(Виконавець) договір №27, предметом якого встановлено, що замовник замовляє та оплачує, а Виконавець виконує роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4 та іншим 156 громадянам (згідно додатку до договору) у власність для ведення індивідуального садівництва (далі - проект) та надає результати зазначеної роботи Замовнику в строк та на умовах визначених даним договором.

Згідно кошторису №1 про проектні (вишукувальні) роботи, що є додатком 2 до договору №27 від 25.03.2015 року, вартість робіт складає 128 400,00 грн. Зазначена сума 25.03.2011 року була внесена ФОП ОСОБА_1 до його Книги обліку доходів і витрат за 2011 рік.

25.03.2011 року громадянин ОСОБА_5 та інші 111 осіб (Замовник) уклали з ФОП ОСОБА_1І.(Виконавець) договір №29, предметом якого встановлено, що замовник замовляє та оплачує, а Виконавець виконує роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_5 та іншим 111 громадянам (згідно додатку до договору) у власність для ведення індивідуального садівництва (далі - проект) та надає результати зазначеної роботи Замовнику в строк та на умовах визначених даним договором.

Згідно кошторису №1 про проектні (вишукувальні) роботи, що є додатком 2 до договору №29 від 25.03.2011 року, вартість робіт складає 88 800 грн. Зазначена сума 25.03.2011 року була внесена ФОП ОСОБА_1 до його Книги обліку доходів і витрат за 2011 рік.

Пунктом 78.7 статті 78 ПК України передбачено, що перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п.83.1 ст.83 ПК України, для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Згідно п.85.4 ст.85 ПК України, при проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Судом встановлено, що 10.06.2013 року відповідачем на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України було направлено ФОП ОСОБА_1 запит № 4490/Н/17-005 про надання інформації та її документального підтвердження, а саме: книги обліку доходів; договорів (угод), актів виконаних робіт та усіх первинних документів, повязаних з виконанням землевпорядних робіт в с.Мирне Біляївського району Одеської області; банківські виписки за період 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік; дозвільні документи (ліцензія).

На підставі запиту контролюючого органу від 10.06.2013 року № 4490/Н/17-005, позивач надіслав відповідачу пояснення від 23.06.2013 року, до яких додав: копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця; копію ліцензії державного агентства земельних ресурсів України, книгу обліку доходів за 2011 рік, книгу обліку доходів за 2012 рік, копію листа Головного управління Держземагенства в Одеській області. Також позивач повідомив відповідача, що він не подавав документи на продовження дії Ліцензії Держземагенства України, отримання сертифікату та книги обліку доходів на 2013 рік.

Судом встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена не в порядку п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, а на підставі п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України, у звязку з початком процедури припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1

В Акті перевірки відсутні посилання на витребування від ОСОБА_1 будь-яких первинних документів в межах проведеної перевірки.

Згідно пояснень, наданих у судовому засіданні представником відповідача - інспектором ДПІ ОСОБА_6, яка проводила перевірку, жодного документа після початку і до кінця проведення перевірки у ОСОБА_1 не вимагалося. Жодних зустрічних звірок не проводилося. Висновки в Акті перевірки зроблені на підставі пояснень ОСОБА_2 та наданих ОСОБА_1 раніше до проведення перевірки Книг обліку доходів та витрат.

Як вбачається з Книги обліку доходів та витрат фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за 2011 рік, у ній відображено суму виручки за 2011 рік 439 300,58 грн., з них: за 1 квартал 2011 року - 369 085,08 грн.; за 2 квартал 2011 року - 1 598,46 грн., за 3 квартал 2011 року 68 617,04 грн.

Згідно вимог п.1 Указу Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності субєктів малого підприємництва» встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва, зокрема: фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Тому, суд вважає безпідставним посилання відповідача на порушення позивачем п.1 Указу Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності субєктів малого підприємництва», оскільки доходи позивача не перевищили 500 000 грн.

Сума виручки за виконання робіт з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Мирненської сільської ради оприбутковані 25 березня 2011 року, в день укладання відповідних договорів, а саме: договору № 27 на суму 124800 гривен; договору № 28 на суму 133600 гривен; договору № 29 на суму 88800 гривен. Таким чином, загальна сума виконаних позивачем робіт з розробки землевпорядної документації за вказаними договорами дорівнює 347200 грн.

З урахуванням того, що при проведенні перевірки відповідач не вимагав первинні документи для перевірки, а в Акті перевірки відсутні будь-які посилання на первинні документи, висновок, зроблений відповідачем про неоприбуткування грошових коштів для виготовлення проектів землеустрою на території Мирненської сільської ради, суд вважає необгрунтованим та таким, що спростовується матеріалами справи.

Суд критично оцінює посилання відповідача в Акті перевірки на те, що ОСОБА_2 зібрано грошові кошти у сумі 739150 грн. саме для фізичної особи підприємця ОСОБА_1, оскільки контролюючий орган не зазначив, на підставі яких первинних документів інспекція дійшла такого висновку, крім того, не зазначив яким чином та на підставі яких документів зазначену суму грошових коштів передано позивачу.

При цьому, як показала у судовому засіданні свідок ОСОБА_2, грошові кошти вона передавала ОСОБА_5 та Райчеву, а не ОСОБА_1 Також вона підтвердила, що отримала від ОСОБА_1 прибуткові касові ордери, яку кількість вона точно не памятає, може близько 200 штук. Коли закінчилися ордери ОСОБА_1, за вказівкою ОСОБА_5 вона виписувала інші прибуткові ордери без печатки та підпису ОСОБА_1. При цьому, свідок ОСОБА_2 пояснила, що ФОП ОСОБА_1 інших прибуткових касових ордерів їй не надавав та не просив приймати гроші без прибуткових ордерів. Також ОСОБА_2 зазначила, що зібрані від мешканців с.Мирне грошові кошти повинні були використовуватися на три види робіт, а саме на: виготовлення схеми організації використання території масивів «Зарічний-1», «Зарічний-2», та «Нагірний»; проведення геодезичних робіт та на виготовлення проекту землеустрою.

В якості доказів неврахування та невідображення суми виручки за 2 квартал 2011 року в розмірі 739150 грн. відповідач посилається на пояснення ОСОБА_2 про те, що нею зібрано вказану суму грошових коштів. При цьому, податкова інспекція не звернула уваги на те, що ОСОБА_2 зібрані грошові кошти передавала ОСОБА_5 та Райчеву, не зазначивши в якій сумі та на якій правовій підставі.

Таким чином, відповідач не перевірив наявність звязку між отриманими ОСОБА_5 та Райчевим сумами грошових коштів та зобовязаннями, які виникли у позивача за договорами від 25.03.2011 року. Твердження відповідача, що зазначені грошові кошти передані ОСОБА_2 на виконання саме зобовязань позивача за договорами від 25.03.2011 року не підтверджені доказами. А тому, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо отримання грошових коштів позивачем, а відповідно й невідображення останнім суми виручки за 2 квартал 2011 року в розмірі 739150 грн.

Також судом встановлено, що від імені ФОП ОСОБА_1 видано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 287 від 20.04.2011 року та оформлено прибуткові касові ордери: № 301 від 15.04.2011 року, № 302 від 15.04.2015 року, №283 від 19.04.2011 року, № 303 від 15.04.201 року, № 304 від 21.06.2011 року, копії яких надано відповідачем до справи (т. а.с.38-41).

Слід зазначити, що ордерам № 283 від 19.04.2011 року та № 287 від 20.04.2011 року передують ордери з більшим порядковим номером - №№ 301- 303 від 15.04.2011 року.

Крім того, у справі наявна квитанція до прибуткового касового ордера № 153 від 13.04.2011 року, виписана від ФОП ОСОБА_1, але без печатки останнього (т.1 а.с.138).

Викладене підтверджує показання свідка ОСОБА_2 стосовно того, що частина коштів нею приймалася не за прибутковими касовими ордерами ФОП ОСОБА_1, а за іншими ордерами, які печатки позивача не містили та на виписування яких позивач ОСОБА_2 не уповноважував.

Прийняті у такий спосіб грошові кошти (не за ордерами з печаткою позивача) не можна вважати доходом, отриманим ФОП ОСОБА_1

З наданих відповідачем матеріалів, які використовувалися під час перевірки, неможливо достовірно встановити, яка кількість прибуткових касових ордерів та на яку загальну суму була виписана ОСОБА_2 за дорученням ФОП ОСОБА_1 саме на бланках, оформлених належним чином, з печаткою позивача. Суд вважає, що лише кошти, отримані за належним чином оформленими прибутковими касовими ордерами з печаткою ФОП ОСОБА_1 можна вважати доходом останнього.

Згідно довіреності 04.04.2011 року №14, ФОП ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 представляти його фінансові інтереси на території Мірненської сільської ради Біляївського району Одеської області. Довіреність дійсна до 04.05.2011 року.

Суд звертає увагу, що строк дії цієї довіреності сплинув 05.05.2011 року, а тому частина грошових коштів приймалась ОСОБА_2 поза межами строку дії довіреності. Тому повноважень від позивача на прийняття коштів, зокрема, 12.05.2011 року, 18.05.2011 року в сумі 14000 грн. вона не мала.

Тому, суд вважає, що грошові кошти, які приймались ОСОБА_2 після спливу строку дії довіреності, виданої ФОП ОСОБА_1, також не могло бути зараховано до загальної суми доходу позивача.

За викладених обставин, висновок відповідача в Акті перевірки щодо перевищення обмеження доходу для перебування на спрощеній системі оподаткування є безпідставним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем помилково зроблено висновок щодо обовязку позивача перейти на загальну систему оподаткування у звязку з перевищенням обмеження у розмірі 500000 грн.

Крім того, висновок ГУ Міндоходів в Одеській області щодо нарахування податкового зобовзання за неоприбуткування готівки у сумі 739150 грн. за 2 квартал 2011 року, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій у сумі 3695750 грн., суперечить змісту самого Акту перевірки, в якому зазначено, що позивач не оприбуткував грошові кошти у 2 кварталі на суму 389150 грн.

Висновок в Акті перевірки, що позивач отримав, згідно Книги обліку доходів і витрат, у 3 кварталі 2011 року доходи у сумі 176674 грн., - не відповідає дійсності, з урахуванням того, що доходи позивача згідно вказаної Книги складають за 3 квартал 2011 року лише 68617,04 грн.

Наявність такої арифметичної помилки в Акті перевірки також підтвердила інспектор ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області ОСОБА_6, яка проводила перевірку.

З урахуванням викладеного, суд вважає протиправним посилання відповідача на порушення позивачем вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі за текстом Закон).

Згідно приписів ст.6 Закону, облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Пунктом 6 ст.9 вказаного Закону передбачено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування, виходячи з видів діяльності позивача, застосування РРО/КОРО не передбачено, що відображено в Акті перевірки, підстав для застосування реєстраторів розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій та веденні бухгалтерського обліку у нього не виникло, оскільки позивачем вимоги п.1 Указу Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності субєктів малого підприємництва» порушено не було.

Також у позивача не виникло підстав для реєстрації його платником податку на додану вартість, оскільки ним не перевищено обмежень за розміром доходу, встановлених вищенаведеним Указом Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98.

Також суд звертає увагу, що відображення в Акті перевірки та повідомленнях-рішеннях про порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за травень 2012 року у сумі 100 % готівкових надходжень у сумі 16751 грин., не відповідає дійсності, оскільки згідно Книги обліку доходів та витрат у касу позивача надійшла сума коштів не 16751 грн, а 16601 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 05.03.2014 року на суму 738952 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та № НОМЕР_5 від 05.03.2014 року на суму 3695750 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення пункту п.2.6 Постанови «Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» за № 637 від 15.12.2004 року - є протиправними та підлягають скасуванню.

Порушення п.121.1 ст.121 ПК України, яке встановив відповідач, а саме: ФОП ОСОБА_1 не забезпеченно зберігання первинних документів з питань обчислення і сплати податків та зборів та не надано їх до перевірки, суд вважає протиправним, оскільки первинні документи позивача не перевірялись, а вказані доводи відповідача носять характер припущень.

Крім того, відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобовязаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або повязані з предметом перевірки. Такий обовязок виникає у платника після початку перевірки.

З приводу законності самої перевірки суд зазначає наступне.

Згідно вимог п.78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Виходячи із змісту п.79.2. ст.92 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, суд також враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 27.01.2015 року по справі № 21-425а14 про те, що невиконання контролюючим органом вимог, зокрема, п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Враховуючи, що позивачу в порушення вимог п.79.2 ст.79 ПК України не було надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення наказ ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області № 41 від 26.07.2013 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення № 13/15-17-17 від 26.07.2013 року та не було вручено вказаних документів позивачу чи його уповноваженому представнику під розписку, проведення такої перевірки не має правових наслідків. При цьому, суд не бере до уваги Акт № 1/15-17-17- відмови від підпису документів, оскільки у разі відмови позивача від особистого отримання наказу та повідомлення відповідач був зобовязаний надіслати ці документи рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Слід зазначити, що усі документи (Акт перевірки, рішення відповідача), що надсилалися позивачу поштою, він добросовісно отримував, що підтверджується наявними у справі поштовими повідомленнями.

З огляду на викладене, у позивача не виникло підстав для надання будь-яких документів відповідачу, оскільки перевірка була розпочата незаконно, без належного повідомлення позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_6 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, Головне управління Міндоходів в Одеській області 13 січня 2014 року прийняло Рішення про результати розгляду первинної скарги № 31/Н/15-32-10-02-08, яким: частково скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № НОМЕР_3 та частково скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № НОМЕР_2.

Згідно п.60.1.3 ст.60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Отже, податкові повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 09.10.2013 року № НОМЕР_3 та від 09.10.2013 року № НОМЕР_2, які вважаються відкликаними, скасуванню в судовому порядку не підлягають, а тому в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області стосовно проведення документальної невиїзної перевірки, суд зазначає наступне.

Суд вважає, що дана вимога позивача не підлягає задоволенню, оскільки, фактично перевірка позивача була проведена, акт за її результатами складено та прийнято вищезазначені податкові повідомлення-рішення, скасовуючи які суд повністю поновлює порушені права позивача, в тому числі враховуючи незаконність проведення перевірки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області: № НОМЕР_4 від 05.03.2014 року, № НОМЕР_5 від 05.03.2014 року, № НОМЕР_2 від 05.03.2014 року, № НОМЕР_3 від 05.03.2014 року, № НОМЕР_6 від 05.03.2014 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови суду виготовлено 19.10.2015 року.

Суддя: В.В.Андрухів