Справа № 2а-12494/11/2670
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 листопада 2011 року № 2а-12494/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О. вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаКомунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» Товариство з обмеженою відповідальністю «Транзит-Авто»
провизнання протиправними дій та скасування рішення, зобовязання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна» за участю третьої особи: ТзОВ «Транзит-Авто»про визнання протиправними дій та скасування рішення про відмову в реєстрації права власності, зобовязати зареєструвати право власності.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ним було подано відповідачу всі необхідні для реєстрації документи, проте відповідачем було необґрунтовано відмовлено.

В поданих запереченнях відповідач просив відмовити в позові, оскільки при зверненні позивачем не було подано необхідних правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на обєкт.

Третя особа, пояснень на позовну заяву не подала, повідомлялась належним чином.

У судове засідання 09.11.2011 р. представник позивача прибув, відповідач не зявився, належним чином повідомлений про судове засідання.

Відповідно до частини шостої ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст. ст. 41, 122, 128 КАС України, суд дійшов до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

11.08.2011р. між ТзОВ «Транзит-Авто»(продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу 1/3 частки у праві власності на обєкт нерухомого майна: нежитлову будівлю заклад громадського харчування, загальною площею 42,6 м2, що розташований за адресою: м. Київ, проспект Броварський 7-б. Продаж здійснено за 34 666,67 грн., розрахунки між сторонами проведено.

11.08.2011р. даний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі за №1778.

ОСОБА_1 звернувся до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна»про реєстрацію права власності на придбаний обєкт нерухомості.

КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна»листом №40598 від 29.08.2011р. відмовило ОСОБА_1 в реєстрації права власності, оскільки ним не подано: розпорядження про присвоєння поштової адреси, акт про прийняття в експлуатацію, дозвіл на переобладнання, дозвільна документація на будівництво, документи на відведення земельної ділянки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши сторін, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 182 Цивільного кодексу України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Згідно п. 4. ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації такого права, а згідно ст. 321 та п. 6 ст. 319 Цивільного кодексу України держава не має права втручатися у здійснення власником права власності, а право власності є непорушним, тому ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1, ч. 7 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Державна реєстрація прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав.

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб. Частина 4 цієї ж статті зазначає, що для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» документи, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно встановлені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обмежень»та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Пунктом 1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р. (далі Тимчасове положення), встановлено, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ), створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 р. № 1878-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обмежень»).

Право власності та інші речові права на нерухому речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 2.1 Тимчасового положення для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Згідно п. 2.2 Тимчасового положення до заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням.

Відповідно до п. 1 Додатку 2 Тимчасового положення серед переліку право встановлюваних документів є договір, за яким відповідно до законодавства передбачається перехід права власності, зокрема купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, лізингу, предметом якого є нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі заяви, позивачем було подано нотаріально засвідчений договір купівлі-продажу від 11.08.2011р.

В пункті 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»зазначається, що у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до п. 3.3. Тимчасового положення, у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до Положення; об'єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ; із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване; не проведено інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Щодо підстав відмови в реєстрації неподання розпорядження про присвоєння поштової адреси, акт про прийняття в експлуатацію, дозвіл на переобладнання, дозвільна документація на будівництво, документи на відведення земельної ділянки, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки обєкт нерухомості, 1/3 частин якого придбана ОСОБА_1, був зареєстрований за (продавцем) ТзОВ «Транзит-Авто», що підтверджується копіями Витягу про державну реєстрацію прав №27971842 від 11.11.2010р., та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №30828720 від 02.08.2010р., виданих КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна».

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частина 3 ст. 182 Цивільного кодексу України передбачає, що відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржуване рішення про відмову в реєстрації права власності, БТІ обмежило позивача в здійсненні права власності, набутого у встановленому законом порядку, чим порушило вищенаведені вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірності відмови Позивачу зареєструвати право власності на нерухоме майно.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 163 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна»від 29.08.2011р. щодо відмови в реєстрації за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) права власності на 1/3 частку у прав власності на об'єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю - заклад громадського харчування, що має загальну площу 42,6 м2, що розташований за адресою: м. Київ, проспект Броварський, 7-б, на підставі Договору купівлі-продажу від 11.08.2011р.

3. Зобов'язати Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»зареєструвати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/3 частку у прав власності на об'єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю - заклад громадського харчування, що має загальну площу 42.6 м2, що розташований за адресою: м. Київ, проспект Броварський, 7-б. па підставі Договору купівлі-продажу від 11.08.2011р.

4. Судові витрати в сумі 3,40 грн. присудити на користь позивача за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.О. Маруліна