Справа № 2а-3406/12/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2012-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 квітня 2012 року № 2а-3406/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі колегій суддів: головуючий судді Келеберда В.І., судді Качур І.А., Шарпакова В.В., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповільністю "Антекс"
до Державної податкової служби України
про визнання недійсним рішення від 24.02.2012,
ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Антекс»звернулось до суду з вимогами про визнання не чинним рішення Державної податкової служби України №3379/6/10-2215 від 24.02.2012 про залишення скарги без розгляду.

04.04.2012протокольною ухвалою суду прийнято рішення про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, у звязку з неявкою в судове засідання позивача, від якого надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

04.04.2012 до суду надійшло клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що оскаржуване рішення не є рішенням (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії) в розумінні пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України.

Розглянувши заявлене клопотання, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративний позов в частині, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У статті ст. 3 КАС України визначено поняття, які у цьому Кодексі вживаються у такому значенні, так зокрема під справою адміністративної юрисдикції розуміють переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Під терміном суб'єкт владних повноважень розуміють орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У п. 1 ч. 2 статті 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що рішенням Державної податкової адміністрації України №3379/6/10-2215 від 24.02.2012 скаргу представника Позивача залишено без розгляду та повернуто позивачу.

Відповідно до пункту 56.10 статті 56 Податкового кодексу України, рішення державної податкової адміністрації України та спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі митної справи, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію (пункт 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення підпункту 2 пункту З розділу IV Закону України "Про Конституційний Суд України" стосовно правових актів органів Верховної Ради України (справа про акти органів Верховної Ради України)).

Отже, юридичною формою рішення державного чи іншого органу є виданий цим органом відповідний акт, який є офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Також, відповідно до абзацу 5 п. 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобовязання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Оскаржуване рішення Державної податкової адміністрації України є документом, що породжує певні правові наслідки (визнання податкового зобовязання узгодженим), тобто має ознаки Акту в розумінні КАС

Таким, чином рішення Державної податкової адміністрації України, прийняте за результатом розгляду скарги платника податків є рішенням в розумінні ст. 17 КАС України, а отже даний спір підсудний адміністративному суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 165 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника Державної податкової служби України про закриття провадження у справі №2а-3406/12/2670.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

ОСОБА_2