Справа № 826/11735/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 вересня 2015 року м. Київ № 826/11735/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі: судді Келеберди В.І., при секретарі Віруцькій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про звернення до Верховного суду України для вирішення питання стосовно внесення подання до Конституційного Суду України щодо відповідності (конституційності) окремих норм законодавства у справі

за позовом ОСОБА_1
до Національнальної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг В.о. Голови НКРЕКП Вовка Дмитра Володимировича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція»
про скасування НПА, визнання дій протиправними,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» про визнання протиправними дій по прийняттю постанови від 31.03.2015 №1171, встановлення відсутності повноважень; визнання незаконною та не чинною з моменту прийняття постанови від 31.03.2015 №1171.

В подальшому до суду надійшло клопотання про звернення до Верховного суду України для вирішення питання стосовно внесення подання до Конституційного Суду України щодо відповідності (конституційності) ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про природні монополії», абз. 5 ст. 12 Закону України «Про електроенергетику», п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Указу Президента України від 27.08.2014 №694/2014 «Про утворення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 №715/2014 «Про затвердження положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

В судовому засіданні позивач та представник третьої особи ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення клопотання про звернення до Верховного суду України для вирішення питання стосовно внесення подання до конституційного Суду України щодо відповідності (конституційності) ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про природні монополії», абз. 5 ст. 12 Закону України «Про електроенергетику», п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Указу Президента України від 27.08.2014 №694/2014 «Про утворення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 №715/2014 «Про затвердження положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Ознайомившись з матеріалами справи суд дійшов висновку про наявність підстав для звернення до Верховного суду України з поданням щодо відповідності Конституції України ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про природні монополії», абз. 5 ст. 12 Закону України «Про електроенергетику», п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Указу Президента України від 27.08.2014 №694/2014 «Про утворення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 №715/2014 «Про затвердження положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Предметом вирішення даної справи є постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про природні монополії» національні комісії регулювання природних монополій (далі - комісії) є державними колегіальними органами, які утворюються та ліквідуються Президентом України. Комісії підпорядковуються Президенту України, підзвітні Верховній Раді України. Комісії діють на підставі положень, що затверджуються Президентом України.

У випадках, передбачених положеннями про комісії, комісії можуть створювати та ліквідовувати свої територіальні органи. Територіальні органи діють на підставі положень, що затверджуються комісіями. Комісія, її центральний апарат та її територіальні органи становлять систему органів такої комісії, яку очолює Голова комісії. Комісії є юридичними особами, мають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку, печатки із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням.

Згідно до ч. 2 ст. 11 згадуваного Закону Комісія як колегіальний орган утворюється у складі Голови комісії та шести членів комісії. Голова, члени комісії призначаються на посади та звільняються з посад Президентом України шляхом видання відповідного указу. Комісія є правомочною з моменту призначення більше половини її загального кількісного складу. Основною формою роботи комісій як колегіального органу є засідання. Засідання комісії є правомочним, якщо на ньому присутні більше половини її загального кількісного складу. Рішення комісії вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від загального кількісного складу комісії. Голова, члени комісії мають по одному голосу кожен.

Також, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про природні монополії» визначено повноваження Голови комісії.

Відповідно до абз. 5 ст. 12 Закону України «Про електроенергетику» основними завданнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, є: забезпечення проведення цінової та тарифної політики в електроенергетиці в межах повноважень, визначених законодавством.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» завданням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, є здійснення державного регулювання діяльності суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках шляхом: формування і забезпечення прогнозованості цінової і тарифної політики на ринках, які перебувають у стані природної монополії, та суміжних ринках у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін.

Отже згадуваними законодавчими актами визначено назву комісії, яка наділена повноваженнями з врегулювання цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги, її повноваження права та обов'язки.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо національних комісій, що здійснюють державне регулювання природних монополій, у сфері зв'язку та інформатизації, ринків цінних паперів та фінансових послуг» від 07.07.2011 №3610-4 змінено назви комісій з «Національна комісія регулювання ринку комунальних послуг» на «Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг», з «Національна комісія регулювання електроенергетики України» на «Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики».

Указами Президента України від 27.08.2014 №692/2014 та №693/2014 ліквідовано Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

В подальшому, Указом Президента України від 27.08.2014 №694/2014 «Про утворення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» утворено Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Також, Указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014 «Про затвердження положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» затверджено положення про Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

В рішенні Конституційного Суду України від 08.07.2008 у справі №1-39/2008 (14-рп/2008) за конституційним поданням 60 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абз. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про природні монополії» визнано таким, що не відповідають конституції України положень абз. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про природні монополії» щодо утворення, ліквідації та затвердження положень Президентом України національних комісії регулювання природних монополій, щодо призначення та припинення повноважень голів національних комісій регулювання природних монополій, їх членів Президентом України за поданням Прем'єр-Міністра України.

Відповідно до ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України: забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

З системного аналізу викладеного вбачається, що позивач вказує на не відповідність згадуваних вище положень ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про природні монополії», абз. 5 ст. 12 Закону України «Про електроенергетику», п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Указу Президента України від 27.08.2014 №694/2014 «Про утворення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 №715/2014 «Про затвердження положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» положенням Конституції України.

Відповідно до ч. 5. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" передбачено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

З метою досягнення визначеності у питанні, чи відповідають в контексті доводів позивача окремі вищезгадані положення ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про природні монополії», абз. 5 ст. 12 Закону України «Про електроенергетику», п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Указу Президента України від 27.08.2014 №694/2014 «Про утворення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 №715/2014 «Про затвердження положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» наведеним вище положенням Конституції України та, відповідно, з метою з'ясування питання щодо їх конституційності, забезпечення застосування при вирішенні спору норм Закону, які відповідають Конституції України, а також з метою забезпечення дотримання конституційних прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо відповідності ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про природні монополії», абз. 5 ст. 12 Закону України «Про електроенергетику», п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Указу Президента України від 27.08.2014 №694/2014 «Про утворення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 №715/2014 «Про затвердження положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Конституції України.

На підставі вищевикладеного, керуючись частиною п'ятою статті 9, статтями 160, 165, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо відповідності (конституційності) ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про природні монополії», абз. 5 ст. 12 Закону України «Про електроенергетику», п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Указу Президента України від 27.08.2014 №694/2014 «Про утворення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 №715/2014 «Про затвердження положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Конституції України в їх системному взаємозв'язку.

2. Копію ухвали направити сторонам та Верховному Суду України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Келеберда