Справа № 569/11553/15-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бучко Т.М.
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"13" жовтня 2015 р. Справа № 569/11553/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від "17" серпня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міського голови м. Рівне Хомка В.Є., Начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради Мельник В.М., Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень,зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправдивою та протиправною інформацію, надану їй управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради в листі від 6 лютого 2015 року; визнати протиправними дії начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради Мельник В.М. щодо підписання та надання неправдивої інформації та інформаційний запит ОСОБА_3; визнати брехливими мотиви затримки з виконанням остаточного рішення суду, викладені у листі від 6 лютого 2015 року; визнати прямою дискримінацією за ознаками інвалідності дії начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо підписання та надання неправдивої інформації; визнати прямою дискримінацією за ознаками інвалідності дії міського голови міста Рівне Хомка В.Є. щодо підписання супровідного листа та надання неправдивої інформації управління праці та соціального захисту населення; визнати протиправними дії міського голови міста Рівне Хомка В.Є. щодо підписання супровідного листа та надання неправдивої інформації управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради на інформаційний запит ОСОБА_3, що не відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; визнати порушення її прав щодо отримання достовірної, точної та повної інформації прямою дискримінацією за ознакою інвалідності; зобов'язати виконавчий комітет Рівненської міської ради та управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, міського голову міста Рівне Хомка В.Є., начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради Мельник В.М. надати правдиву відповідь на її інформаційний запит від 31 січня 2015 року; стягнути з виконавчого комітету Рівненської міської ради, міського голови міста Рівне Хомка В.Є., начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради Мельник В.М. відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 5 мінімальних заробітних плат з кожного, встановлених на день виплати, за кожен день з часу надання неправдивої інформації, зазначеної в інформаційному листі управління праці та соціального захисту населення від 6 лютого 2015 року, по день надання правдивої інформації про стан виконання рішення суду, яке вступило в законну силу.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції покликався на те, що позивачем заявлені вимоги щодо інформації зазначеної в листі від 06 лютого 2015року , тоді як з позовом вона звернулась лише 13 серпня 2015 року, тобто поза межами шестимісячного строку.

З таким висновком колегія суддів не погоджується та вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст.100 КАС України в редакції від 07.07.2010 року, яка діє з 30.07.2010 року, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З наведеної норми процесуального права вбачається, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду лише в тому разі, коли суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

У разі відсутності клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду суддя повинен діяти в порядку, встановленому ст. ст. 106, 108 КАС України.

Згідно п.5 ч.1 ст.106 КАС України в позовній заяві в разі необхідності зазначається клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Тобто, вказана правова норма зобов'язує осіб, які звернулися до суду з адміністративним позовом після закінчення строку, встановленого ст.99 КАС України, заявляти клопотання про його поновлення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суддя, встановивши, що позивач пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом, проте не заявив клопотання про його поновлення, повинен був залишити такий адміністративний позов без руху в порядку, встановленому ст. 108 КАС України, з посиланням на те, що він оформлений без дотримання вимог п.5 ч.1 ст.106 КАС України.

Постановлення ухвали про залишення позовної заяви без розгляду у разі відсутності клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом є порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що визначальним для можливості отримання судового захисту суб'єктивного права є з'ясування моменту початку перебігу строку звернення до суду. За загальним правилом, установленим частинами другою та третьою статті 99 КАС України, строк звернення до суду, якщо не встановлено інше законом, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, виходячи з приписів указаної норми, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується, з одного боку, з об'єктивним моментом, тобто порушенням суб'єктивного права, а з другого боку, із суб'єктивним моментом, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо заявник доведе, що йому стало відомо про порушення свого права пізніше, перевага повинна надаватися суб'єктивному моменту.

З викладеного випливає висновок про те, що суд під час вирішення питання про дотримання строку звернення до суду в адміністративному судочинстві повинен:

1) установити дату (час), коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або в залежності від категорії справи інші обставини, наприклад, день отримання платником податків повідомлення-рішення, яке він оскаржує;

2) установити дату (час), коли особа звернулася до суду (подала позов до суду);

3) провести відрахування від визначеної дати (часу) в порядку зазначеному в пункті 1: шість місяців наперед до дати (часу), коли особа звернулася до суду;

4) з'ясувати, чи в межах передбаченого законодавством строку особа звернулася до суду.

Колегія суддів зазначає, що тлумачення статті 100 КАС України дає можливість зробити висновок, що залишити позовну заяву без розгляду у разі пропущення строку звернення з адміністративним позовом можна лише за результатами відмови у задоволенні заяви про поновлення строку.

Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" (далі - Рішення Суду), з якого слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Зазначене Рішення дає підстави для висновку про те, що, по-перше : у разі залишення без розгляду позовної заяви без з'ясування початку та закінчення перебігу строку звернення до суду, причин та обставин пропуску встановленого строку, суд позбавляє особу на судовий захист.

По-друге, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

По-третє, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим розуміється вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Наведені норми права при вирішенні питання залишені Рівненським міським судом поза увагою, оскільки не встановлено, коли позивач отримав лист від 06 лютого 2015 року, що в свою чергу є початком перебігу строку звернення до суду.

Відтак, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи. Тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалу місцевого суду слід скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від "17" серпня 2015 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: Б.С. Моніч

С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу: Міський голова м.Рівне Хомко Володимир Євгенович вул.Соборна,12 А,м.Рівне,33000

4 - Начальник управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради Мельник Віра Миколаївна вул.Соборна,12,м.Рівне,33028

5 - Виконавчий комітет Рівненської міської ради вул.Соборна,12-А,м.Рівне,33000

6 - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради вул.Соборна,12,м.Рівне,33028