Справа № 214/2192/15-а(2а/214/98/15)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. справа 214/2192/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 12.05.2015 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу про перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу, в якому просить визнати протиправною відмову зарахувати час навчання в інституті до загального страхового стажу та визнати непрацюючим пенсіонером, визнати протиправною відмову відповідача провести підвищення до пенсії як дитині війни, визнати протиправною відмову відповідача провести перерахунок розміру пенсії, зобов'язати визнати непрацюючим пенсіонером та зарахувати час навчання в інституті до загального страхового стажу, провести перерахунок пенсії у відповідності з пенсійним законодавством, а саме: провести доплату до пенсії, як дитині війни з 23.01.2012, провести індексацію розміру пенсії за віком з 23.01.2012 та здійснювати в подальшому, провести перерахунок розміру пенсії за віком з 01.03.2013 та здійснювати в подальшому, провести перерахунок доплати до пенсії за віком за понаднормовий стаж у відповідності з ч.3 ст.42 та абз. 2 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2012 та в подальшому у відповідності з пенсійним законодавством України та зобов'язати відповідача виплатити недоплачену йому суму у зв'язку з перерахунком складових пенсійної виплати з дня поновлення виплати пенсії.

Постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 12.05.2015, прийнятою в скороченому провадженні, позов задоволений частково. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу зарахувати позивачу на підставі додатково поданих документів час навчання в інституті до загального страхового стажу та визнати його непрацюючим пенсіонером. Визнано протиправною відмову відповідача провести позивачу перерахунок пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до пенсійного законодавства та нарахувати доплату до пенсії як дитині війни. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу зарахувати позивачу на підставі додатково поданих документів час його навчання в інституті до загального страхового стажу та здійснити перерахунок пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, а саме: провести нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з дня відновлення виплати пенсії - 23.01.2012, провести перерахунок доплати до пенсії за віком за понаднормовий стаж у відповідності до ч.3 ст.42, та абзацу 2 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2012, та в подальшому, у відповідності до вимог діючого законодавства, провести індексацію розміру пенсії за віком на підставі ч.1 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з дня поновлення виплати пенсії - 23.01.2012 і в подальшому, у відповідності до вимог ст.4 абз.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", та діючого законодавства, та після проведення відповідних перерахунків сплатити позивачу недоплачену суму пенсійних виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу просить постанову суду скасувати. Посилається на те, що постановою Печерського районного суду м.Києва від 10.12.2013, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2014, позивачу з 23.01.2012 було поновлено виплату пенсії за віком, якої позивач був позбавлений у зв'язку з виїздом до Ізраїлю, але не було зобов'язано проводити будь-які перерахунки або призначати будь-які надбавки. На час припинення виплати пенсії підвищення до пенсії як дитині війни встановлено не було, а тому призначати її відсутні законні підстави.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

17.07.2014 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу із заявою про перерахунку пенсії та просив надіслати йому роздруківку розрахунку відновленої пенсії, разом із заявою подав копії паспорту, трудової книжки, диплому про закінчення інституту та довідки про заробітну плату за період з 1996-2000 роки.

В роздруківці розрахунку розміру пенсії від 04.08.2014 позивач дізнався, що йому було відновлено виплату пенсії за матеріалами пенсійної справи та відповідачем не був врахований до загального страхового стажу період навчання в інституті, оскільки в дипломі, виданому позивачу про закінчення навчального закладу була здійснена описка при написанні його ім'я, а саме було помилково зазначено його ім'я як "Олег" тоді як вірним є "Алік", не була нарахована надбавка як дитині війни та відповідач уважав позивача працюючим пенсіонером.

21.01.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку розміру його пенсії, при цьому надав уточнюючу архівну довідку Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_2, згідно якої диплом серії Н№ 600333, виданий 18.06.1959 дійсно належить позивачу, надав довідку з "Налогового управления Израиль", згідно якої позивач не перебуває на обліку та не сплачує податки.

Листом від 26.01.2015 відповідач повідомив позивача, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2014 йому було поновлено виплату пенсії, однак щодо проведення будь-яких перерахунків та призначання будь-яких надбавок в постанові не зазначено.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

21.01.2015 позивачем був наданий диплом та уточнююча архівна довідка Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_2, згідно якої диплом серії Н №600333 виданий 18.06.1959 дійсно належить позивачу, також було надано копію трудової книжки та довідку з "Налогового управления Израиль", згідно якої позивач не перебуває на обліку та не сплачує податки, завірену нотаріусом та печаткою Апостіль, що підтверджує те, що він є непрацездатною особою.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період навчання позивача підлягає зарахуванню до його загального страхового стажу.

Також, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо вимог про зобов'язання здійснити доплату підвищення до пенсії як дитині війни.

Згідно ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. З матеріалів справи вбачається, що позивач народився 06.02.1936, тобто має статус "дитина війни".

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", в разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України №25рп/2009 від 07.10.2009 визнані такими, що не відповідають Конституції України, є неконституційними, положення п.2 ч.1 ст.49, ст.51 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Зокрема Конституційний Суд України зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел і забезпечуються частиною 2 статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються в звязку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обовязку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до частини 3 статті 25 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Водночас, п.2 ч.1 ст.49, ст.51 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", конституційне право на соціальний захист поставлено в залежність від факту укладання Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів в тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи з правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може повязуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава відповідно до конституційних принципів зобовязана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія в Україні чи за її межами.

З наведених підстав, положення пункту 2 частини 1 статті 49, статті 51 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсій пенсіонерам на час постійного проживання, перебування за кордоном в разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір, суперечать Конституції України стосовно утвердження і забезпечення прав і свобод людини, неприпустимості обмеження конституційних прав і свобод, рівності конституційних прав громадян незалежно від місця проживання, гарантування піклування та захисту громадян України, які перебувають за її межами, права на соціальний захист у старості.

Відповідно до статті 73 Закону України "Про Конституційний Суд України", в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обовязковими до виконання.

Крім того, як визначено ст.3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Тобто дана норма є відсилочною до спеціального законодавства.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно абз.1 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ 17.07.2003 №1078 у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

При підвищенні грошового доходу (пенсії) позивача необхідно керуватись нормами ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та зразком нарахування індексу споживчих цін для проведення індексації приведеному у Додатку №1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, згідно з яким не проводиться індексація в місяці, в якому здійснено підвищення грошових доходів громадян.

Таким чином, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо проведення індексації відновленої пенсії.

В частині відмови в позові постанова позивачем не оскаржена.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу залишити без задоволення, а постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 12.05.2015 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова