Справа № 813/3261/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Справа № 876/9255/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О.,Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Конвеєр» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року за позовом Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова до Публічного акціонерного товариства «Конвеєр» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова (далі - УПФУ в Залізничному районі м.Львова) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з Публічного акціонерного товариства «Конвеєр» (далі - ПАТ «Конвеєр») на його користь 147 029,12 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2015 р. позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило ПАТ «Конвеєр». Апеляційну скаргу мотиву тим, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено суму боргу, так як матеріали справи не містять жодного доказу щодо понесення відповідачем відповідних витрат. Крім того, відшкодування по громадянах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 визначено на рівні 100%, хоча у ПАТ «Конвеер» здобуто не повний стаж, що дає право на призначення пільгової пенсії. Окремо зазначають, що містяться розбіжності у розрахунках, зокрема по гр.. ОСОБА_5, однак суд першої інстанції нормативно так і не мотивував правомірності розбіжностей. У зв'язку з цим просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачу направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відшкодування сум сплати по пільгових пенсіях за місцем знаходження підприємства - платника по наступних особах: ОСОБА_6. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_15. ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21. ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27. ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_4, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33. ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36.

Згідно пп. "б-з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відшкодування сум сплати по пільгових пенсіях за місцем знаходження підприємства - платника по особах ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49. ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55. ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61. ОСОБА_62

Вказані розрахунки отримані відповідачем, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення.

Проте, суми коштів, вказані у цих розрахунках, не було відшкодовані позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 147 029,12 грн., що підтверджується також наявними в матеріалах справи зведеними розрахунками заборгованих коштів для покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено документи на підтвердження факту призначення пільгової пенсії вищевказаним особам, а саме: копії довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній; копії протоколів про призначення пільгових пенсій; копії довідок про розмір виплачених пенсій за період з 01.04.2015 по 01.06.2015 р.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених особам відповідно до п.п. а, б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» покриваються підприємствами та організаціями, а тому відповідач повинен відшкодовувати такі витрати. Позивачем направлялися відповідачу розрахунки сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з з 01.04.2015 по 01.06.2015 р., однак відповідач ці витрати не відшкодував, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 147 029,12 грн., яка за відсутності доказів її погашення, підлягає стягненню на підставі судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списками №1, та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - список №1, список № 2).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (далі - Інструкція). Відповідно до п. 6.1 Інструкції, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно з п. 6.8. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, відповідач не виконав вимог ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: не відшкодував в повному обсязі понесені позивачем фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам в розмірі 147 029,12 грн., доказів на спростування доводів позивача, не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що належить задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України порядок узгодження сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не передбачений.

Таким чином, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «а» «б»-«з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Доводи апелянта щодо відсутності доказів про призначення громадянам пільгових пенсій за Списком № 1 та № 2 не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачу надсилались відповідні розрахунки, оплачувались ним кошти на виплату і доставку пенсій за попередні періоди, отже факт несення позивачем таких витрат визнається ПАТ «Конвеєр».

ПАТ «Конвеєр» не наведено жодних істотних обставин і не надано доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції, не наведено доказів про оскарження неправильності розрахунку чи про вжиття заходів для погашення заборгованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Конвеєр» - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року по справі №813/3261/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 20.10.2015 р.