Справа № 2-а-22/11
Суддя: Юсип І. М.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-а-22/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М. секретаря Воробчак Н.В.

розглянувши у м. Галичі в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі та Управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації про визнання неправомірними дій і відшкодування шкоди заподіяної внаслідок прийняття органом державної влади України нормативно-правового акту визнаного незаконним та про визнання бездіяльності управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі і Управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації, щодо перерахунку та виплати пенсії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить: - для забезпечення його прав з урахуванням рішень Європейського Суду з прав людини вийти за межі заявлених вимог у порядку визначеному ч.2 ст.11 КАС України та застосувати практику Європейського Суду з прав людини відповідно до якої пенсії і соціальні виплати власністю та не поширювати позовну давність на заявлені позовні вимоги щодо відшкодування шкоди завданої прийняттям нормативно-правових актів визнаних незаконними; - в разі потреби звернутися встановленим порядком до Конституційного Суду України; - визнати неправомірні дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі та Управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації та зобовязати відповідача-управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі нарахувати та виплатити йому додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, згідно вимог ст.ст. 49,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з моменту, коли позивач пішов на пенсію по момент винесення рішення, з врахуванням вже виплачених сум; - зобовязати відповідача-Управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації усунути порушення і провести перерахунок та призначити (встановивши) згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мін. заробітних плат з моменту виникнення у нього права на щорічну допомогу на оздоровлення та виплатити її. Стягнути в його користь кошти затрачені ним на правову допомогу в розмірі 500,00 грн.

Позивач посилається на ті обставини, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХІІ. Згідно ст.ст. 49, 51 цього Закону особам, віднесеним до 2-ї категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте така додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, згідно вимог ст.ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з моменту, коли він пішов пенсію по момент звернення до суду не здійснювалася з вини управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі. Також в порушення вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії - пять мінімальних заробітних плат. Дана допомога йому виплачувалась не в повному розмірі.

В судове засідання позивач не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачі в судове засідання представників не направили, хоча у встановленом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи. Як видно із поданих заяв, відповідачі просять справу розглядати без участі їхніх представників.

Справа розглядається з урахуванням положень ст. 122 ч.4 КАС України в порядку письмового провадження.

Відповідач, управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації подав заперечення на позов з якого вбачається, що посилаючись на недопущення ними порушень вимог чинного законодавства при виплаті ОСОБА_1 як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеного до 2-ї категорії і вимагає компенсацій щорічної допомоги на оздоровлення за період 2005-2010 років. Згідно із ст.67 3Y«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мін. А згідно із ст.62 цього закону його застосування здійснюється у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання всіх органів виконавчої влади в Україні. Щорічна допомога на оздоровлення постраждалим громадянам виплачується відповідно на даний час у розмірах встановлених постановою Кабінету Міністрів України віл 12.07.05 №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також виплата одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проводиться на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.96 №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами Постанова КМУ №649 від 20.04.07.), ці постанови не суперечать ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і видані на виконання. Проте на даний момент зміни до цих постанов у частині встановлення розмірів одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічної допомоги на оздоровлення, а також щодо розмірів розрахункової величини мін. Зарплати, що застосовуються для обрахування згаданих виплат не вносилися. Позивачу проводилась виплата одноразової допомоги на оздоровлення за рахунок коштів державного бюджету в межах кошторисних призначень, і відповідно до ст. 101 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» надано право Кабінету міністрів України у 2007 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Просить в позові ОСОБА_1 відмовити.

Відповідач, управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі подав заперечення на позов з якого вбачається, що відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності відповідного страхового стажу у чоловіків 25 років встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому, за змістом ч.З зазначеної норми, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом. Отже, розмір додаткової пенсії встановленої ст.51 Закону України ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідокЧорнобильської катастрофи», яка виплачується за рахунок коштів державного бюджету, визначається Кабінетом Міністрів України. Враховуючи положення ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при призначенні пенсії за ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Окрім того в ст.62 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що розяснення порядку застосування Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання міністерствами та всіма органами державної виконавчої влади. А оскільки виплати здійснюються із державного бюджету, а не із бюджету Пенсійного фонду України, тому будь- яких порушень зі сторони відповідача не має, а тому в позові слід відмовити.

Справа розглядається з урахуванням положень ст. 122 ч.4 КАС України в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до 2-ї категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А №216562 особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи від 01.02.1993р. та копією пенсійного посвідчення №131473 виданого Пенсійним фондом України в Галицькому районі від 17.11.2003р. стверджується, що ОСОБА_1 є пенсіонером і отримує пенсію у відповідача, управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі (а.с.12-13).

З відповіді Управління праці та соціального захисту населення від 06.12.2010р. за №1967/01-2.6/09 вбачається, що протягом останніх пяти років позивачу нараховувалась та виплачувалась щорічна допомога на оздоровлення: з 06.05р. - 26,70 грн., 06.2006р. - 100,00 грн., 10.2007р. - 100,00 грн., 10.2008р. - 100,00 грн., 01.2010р. - 100,00 грн. (за 2009р.) при поступленні фінансування на даний вид компенсаційних виплат, за 2010 рік допомога на оздоровлення не виплачувалась (а.с.24).

За змістом ч.ч.4-7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щорічна допомога на оздоровлення і виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. В цій же статті зазначено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Посилання представника відповідача на те, що ст. 48 Закону не визначено конкретні розміри компенсацій та грошової допомоги, а ст. 62 передбачено, що застосування Закону здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання є безпідставними.

Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги та оздоровлення, встановлений законом. Окрім того ст. 71 Закону «Про статус і соціальний захист...» встановлено, що дія цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Разом з тим, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при нарахуванні і виплаті позивачці допомоги на оздоровлення, відповідач повинен був керуватися вимогами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» де зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірах, учасникам 2-ї категорії - пять мінімальних заробітних плат.

Покликання представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірів щомісячної грошової допомоги на оздоровлення як на причину невиконання покладених на нього зобов'язань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносиннормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідач, управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі відмовив позивачу у виплаті підвищеної пенсії, що вбачається з листа управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі № 1605/Г-15 від 09.12.2010 року (а.с.25).

З врахуванням положень ст. ст. 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідачем не проведено виплати в повному розмірі.

Так, ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до другої категорії призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі - 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, щорічно визначається бюджетним законодавством і встановлений: Законами України Про державний бюджет України на відповідні роки.

Позивач згідно статей 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повинен був отримати за період з 28.09.2000 року пенсію в розмірі з розрахунку прожиткового мінімуму.

Із змісту ст. 67 ч. З Закону України „Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що в разі збільшення визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1 - 4 категорії. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, який відповідно до ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» застосовується для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. При цьому, мінімальна заробітна плата та мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначаються виключно законами України і є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а ст. 22 Конституції передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень вказав і Конституційний Суд України, який в своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, до яких належать також громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

За наведених вище в рішенні доказів і обставин справи, суд приходить до висновку, що при проведенні нарахування позивачу пенсії, посилання управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі на постанову Кабінету Міністрів України за № 1 від 03 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» згідно якої, нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесених до 1 - 4 категорій учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, проводиться виходячи із розміру 19 гривень 91 коп., а не з фактичної величини мінімальної пенсії за віком є неправомірним, оскільки даною постановою порушуються Конституційні права позивача, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесеної до другої категорії, через що позов слід вчастині перерахунку та виплати задовольнити.

Також при проведенні нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення,

посилання Управління праці та соціального захисту населення Галицької РДА на постанову

Кабінету Міністрів України за № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами Постанова КМУ №649 від 20.04.07р.), щодо розмірів одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, і щорічної допомоги на оздоровлення постраждалим громадянам, а також щодо розмірів розрахункової величини мінімальної заробітної плати застосовується для обрахування згаданих виплат є

неправомірною, оскільки даною постановою порушуються Конституційні права позивача, що і слід позов в частині перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат задовольнити.

Підлягає задоволенню позовна вимога, щодо стягнення коштів затрачених позивачем на правову допомогу в сумі 500,00 грн.

Відповідно до ст. 94 ч.І Кодексу адміністративного судочинства України, якщо

судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд

присуджує всі здійснені нею документально підтвердженні судові витрати з Державного

бюджету України.

На підставі ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України ст.48 Закону України "Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28

Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України

„Про державний бюджет..., керуючись ст.ст. 94, 99, 122, 158, 159, 161, 163, 186 Кодексу

адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірні дії, щодо не нарахування і виплати управлінням Пенсійного

фонду України в Галицькому районі та Управлінням праці та соціального захисту населення

Галицької районної державної адміністрації відносно раніше призначеної основної пенсії та

додаткової і розміру щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі ОСОБА_2-

Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як

постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії, додаткову пенсію за

шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до

ст.ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком

відповідно до ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування» за період з часу призначення додаткової пенсії по 27 січня 2011 року, з

врахуванням виплачених сум.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Галицької районної

державної адміністрації Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1

Михайловичу недоотриманої щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат з червня 2005 року по 27 січня 2011 року, як учаснику ліквідації, наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно ст. 48 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1,

кошти затрачені на правову допомогу в розмірі 500,00 (пятсот) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду

шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення постанови, чи протягом десяти днів

з дня отримання копії постанови апеляційної скарги через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_2