Справа № 814/1983/15
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/1983/15

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

13.10.2015 р. № 814/1983/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

про

стягнення податкового боргу в сумі 270093,35 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області звернулась до суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства «Торжок» податкового боргу в сумі 270093,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість, по орендній платі з юридичних осіб з податку на нерухоме майно. Дана заборгованість підтверджується податковими деклараціями та податковим повідомленням-рішенням.

Представниками сторін подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Також до суду 02.10.2015 року від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідачем добровільно сплачено податковий борг у сумі 374843,00 грн., що підтверджується квитанціями від 08.07.2015 року №591, від 27.07.2015 року №621, від 31.07.2015 р. №646, від 18.08.2015 р. №672.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Дочірнє підприємство «Торжок» є платником податків і зборів передбачених Податковим кодексом України, зареєстроване та взяте на облік в ДПІ у заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

Відповідно до пп. 16.1.3, 16.1.4 ст. 16 Податкового Кодексу України на Відповідача, як на платника податків, покладено обов'язки подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи : відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів): сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

З матеріалів справи вбачається, що податковий борг відповідача виник:

- з податку на додану вартість у сумі 132 449,29 грн., боржником частково сплачено борг у розмірі 22 500,7 грн., сума несплаченого податкового зобов’язання на час подання адміністративного позову складає 117 208,91 грн.;

- по орендній платі з юридичних осіб у сумі 136 798,07 грн., сума не сплаченого податкового зобов’язання на час подання адміністративного позову складає 136 798,07 грн.;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 80 300,00 гри. боржником частково сплачено борг у розмірі 64 213.63 грн., сума не сплаченого податкового зобов’язання на час подання адміністративного позову складає 16 086,3» грн.;

Таким чином, загальна сума не сплаченого боргу становить 270 093,35 грн. (арк .с .6-20)

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сум; узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 20.1.19. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України податкові орган; мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати де бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань.

Враховуючи те, що відповідачем не було виконано зобов'язання платника податків сплатити до бюджету відповідну суму податкової заборгованості у порядку та у строки визначені Податковим кодексом України, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з останнього податкового боргу в сумі 270093,35 грн.

Згідно з наданими відповідачем квитанціями, ним добровільно сплачено суму податкового боргу у розмірі 374843,00 грн.

Тобто, сума податкового боргу в розмірі 270093,35, яку просить стягнути податкова, відповідачем погашена після подачі адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідач надав суду докази сплати податкового боргу на загальну суму 374843,00 грн., надавши суду копії квитанцій від 08.07.2015 року №591, від 27.07.2015 року №621, від 31.07.2015 р. №646, від 18.08.2015 р. №672 (арк .с .40-44).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що станом на час розгляду справи відповідачем у добровільному порядку сплачено суму заборгованості, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Головуючий Суддя Є.В. Марич