Справа № 2-а-5185/11
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5185/11
Провадження № 2-а/161/208/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління Держкомзему у місті Луцьку Волинської області, Луцької міської ради , виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання частково недійсним рішення, дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до управління Держкомзему у м. Луцьку Волинської області, Луцької міської ради, виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання частково недійсним рішення, дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Позов мотивують тим, що рішенням від 04.09.2001 року № 486 Луцька міська рада передала у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку на вул. Полонківській, 13/1 в м. Луцьку. Пунктом 3.2 даного рішення ОСОБА_3 було зобовязано забезпечити збереження та вільний доступ до мереж міських інженерних комунікацій, що проходять по зазначеній території, для проведення ремонтних та профілактичних робіт. В звязку із смертю ОСОБА_3 вони є правонаступниками за законом вищевказаної земельної ділянки.

Листом від 23.09.2009 року № С 693-1.19 управління Держкомзему у м. Луцьку Волинської області відмовило у наданні копії матеріалів про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки. Можливість ознайомитись із технічною документацією зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку по вул. Полонківській, 13/1 виникла лише після витребування даної документації Луцьким міськрайонним судом з управління Держкомзему у місті Луцьку Волинської області при розгляді справи за №2-5220/09 за позовом сусідки ОСОБА_4 до них та інших відповідачів.

У матеріалах технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку по вул. Полонківській, 13/1, виготовленого НВП «Бюро технічного кадастру», знаходиться висновок управління містобудування та архітектури Луцького міськвиконкому від 13.04.2001 року, у якому зазначено, що на земельній ділянці по вул. Полонківській, 13/1 встановлено сервітути на водопровід (5м від осі), каналізацію (3м від осі) та теплотрасу (5м від осі). Згадані у висновку сервітути нанесені на кадастровий план земельної ділянки від 25.01.2001 року, виготовлений НВП «Технічне бюро кадастру», який був погоджений начальником управління містобудування та архітектури Луцького міськвиконкому, начальником управління по земельних ресурсах Луцького міськвиконкому, а також з Гнідавським цукровим заводом. Як вбачається із довідки №1203 від 07.09.2001 року, направленої Гнідавським цукровим заводом до земельного відділу Луцького міськвиконкому, яка знаходиться у матеріалах інвентаризаційної справи № 302 домоволодіння №13 по вул. Полонківській, тепломережа на вул. Полонківській, 13 перебуває у власності Гнідавського цукрового заводу і є недіючою. Вона є недіючою до даного часу.

Однак, ні рішенням від 04.09.2001 року № 486, ні будь-яким іншим рішенням, Луцький міськвиконком не встановлював сервітутів. Цим рішенням було встановлено лише умову надання земельної ділянки у власність, яка полягала у тому, що ОСОБА_3 було зобовязано забезпечити збереження та вільний доступ до мереж міських інженерних комунікацій, що проходять по зазначеній території, для проведення ремонтних та профілактичних робіт. Про обовязок забезпечити доступ до теплотраси Гнідавського цукрового заводу у цьому рішенні не йдеться. Отже, зазначення про наявність таких сервітутів у висновку управління архітектури та нанесення цих сервітутів на кадастровий план земельної ділянки є безпідставним, необґрунтованим та незаконним.

Оскільки правовідносини виникли у 2001 році, вони регулюються Земельним Кодексом України 1990 року. Власники земельних ділянок і землекористувачі зобовязані забезпечувати використання землі відповідно до цільового призначення та умов її надання.

Умовою надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки по вул. Полонківській, 13/1 було лише забезпечення збереження та вільного доступу до мереж міських інженерних комунікацій, що проходять по зазначеній території, для проведення ремонтних та профілактичних робіт

У Земельному Кодексі України 1990 року відсутнє поняття сервітуту. Отже, на земельній ділянці по вул. Полонківській, 13/1 ніхто ніяких сервітутів не встановлював, тому зазначення у технічному висновку від 13.04.2001р. про наявність сервітутів на земельній ділянці на вул. Полонківській, 13/1, а також нанесення таких сервітутів на кадастровий план цієї земельної ділянки є незаконним.

Листом від 01.04.2010 року № С 253-1.19 Управління Держкомзему у м. Луцьку відмовило у задоволенні заяви від 09.03.2010 року щодо виключення сервітуту для обслуговування теплотраси та зазначило, що встановлені сервітути можуть бути скасовані за рішенням Луцької міської ради або за рішенням суду.

Зазначення цих сервітутів у технічній документації незаконно обмежує право позивачів на користування земельною ділянкою по вул. Полонківській, 13/1 та створює умови для протиправних дій третіх осіб.

Крім того, пунктом 3.2 рішення Луцької міської ради від 04.09.2001 року № 486 ОСОБА_3 було зобовязано забезпечити збереженим мереж міських інженерних комунікацій, що проходять по зазначеній території.

Посилаючись на наведене, позивачі просили продовжити процесуальний термін для подання даної позовної заяви, визнати частково недійсним рішення Луцької міської ради від 04.09.2001 року № 486 в частині зобовязання ОСОБА_3 забезпечити збереження мереж міських інженерних комунікацій, що проходять по території земельної ділянки по вул. Полонківській, 13/1, визнати протиправними дії відповідачів щодо зобовязання ОСОБА_3 забезпечити збереження мереж міських інженерних комунікацій, що проходять по земельній ділянці по вул. Полонківській, 13/1, зазначення у висновку управління містобудування та архітектури Луцького міськвиконкому від 13.04.2001 року про наявність сервітутів та нанесення цих сервітутів на кадастровий план земельної ділянки по вул. Полонківській, 13/1. Зобовязати відповідачів за їхній рахунок вчинити дії щодо внесення змін у технічну документацію зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку по вул. Полонківській, 13/1, а саме щодо виключення відомостей про наявні сервітути на цій земельній ділянці.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та позивача ОСОБА_2 подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали повністю.

Представники відповідачів управління Держкомзему у м. Луцьку Волинської області ОСОБА_5, Луцької міської ради та виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_6 в судове засідання подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно попередньо поданих заперечень на позов, позов не визнали, вважаючи його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 16.04.2009 року у справі N 1- 9/2009, органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

В Конституції України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п.4 Рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року органи місцевого самоврядування приймають нормативні акти - конкретні приписи у формі рішень, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Виходячи із змісту Рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року, п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Луцька міська рада є вільною у прийнятті рішень в межах закону. Тобто, місцеві ради мають право, а не обовязок, вирішувати питання щодо надання в користування землі.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»орган місцевого самоврядування здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності, доцільність, порядок та умови відчуження яких визначаються відповідною радою.

Згідно рішення сесії Луцької міської ради від 04.09.2001 року № 486 було надано у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1189га по вул. Полонківській, 13/1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з них: 0,10га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, земельної ділянки було зазначено обмеження та обтяження (зона дії сервітуту) для доступу та обслуговування інженерних мереж, що проходять через земельну ділянку (тепломережа, підземний водопровід, електрокабель).

Статтею 19 Закону України «Про планування та забудову територій» (в редакції від 20.04.2000 року) визначено, що спеціально уповноважені органи з питань містобудування та архітектури відповідно до детального плану територій подають висновки і пропозиції сільським, селищним, міським радам та їх виконавчим органам, Київській і севастопольським міським державним адміністраціям для наступного прийняття рішень у межах повноважень визначених законом, зокрема, щодо визначення земельних ділянок для розташування та будівництва обєктів містобудування та іншого використання.

Згідно зі зміною № 5 до ДБН 360-92* «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», введеної в дію з 01.06.1997 року, території вулиць і доріг всіх категорій, відокремлюються від інших функціональних територій поселень геодезично фіксованими границями - червоними лініями, які призначаються для забезпечення регулювання і містобудівного контролю при забудові, реконструкції і благоустрою поселень, при відведенні земельних ділянок, встановлені умови їх використання. Тому території земельних ділянок, на яких діє обмеження враховуються при наданні для будівництва нових обєктів, наданні дозволу на прокладення будь-яких інших інженерних комунікацій у висновках архітектури.

Спадкоємцями ОСОБА_3, який помер 07.05.2009 року, є громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Вони, як спадкоємці, отримали право на земельну ділянку площею 0,1189 га. на вул. Полонківській, 13/1, а також за ними зберігається зобовязання та обмеження, що й було відображено у кадастровому плані технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_1, ОСОБА_2 кадастровий номер :41:019:0018 у м. Луцьку, вул. Полонківська, 13/1.

03 листопада 2011 року в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди зроблено запис за № 8 про право власності на земельну ділянку площею 0,0189 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт серії ЯК № 392814) та за № 9 про право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (державний акт серії ЯК № 392814) за адресою: м. Луцьк, вул. Полонківська, 13/1 - співвласники земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру за № НВ-015 від 21.07.2015 року, земельна ділянка за кадастровим номером 710100000:41:019:0019 у м. Луцьку на вул. Полонківській, 13/1, площею 0,0189 га, для ведення садівництва та за № НВ-015 від 21.07.2015 року, земельна ділянка за кадастровим номером :41:019:0018 у м. Луцьку на вул. Полонківській, 13/1, площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 №1051, не зареєстровані.

Враховуючи вище зазначене та згідно рішення Вищого адміністративного суду України від 09.04.2015 року (К/800/34121/14) на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до управління Державного комітету землі у м. Луцьку Волинської області, Луцької міської ради, виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання частково недійсним рішення, де зазначено, що ОСОБА_3 було зобовязано виконувати обовязки власників земельних ділянок і землекористувачів відповідно до вимог ст. 40 Земельного кодексу України, забезпечити збереження та вільний доступ до мереж міських інженерних комунікацій, що проходять по зазначеній території для проведення ремонтних та профілактичних робіт, Рішенням Луцької міської ради від 04.09.2001 року № 486 не був встановлений сервітут, а лише зобовязано власника земельної ділянки виконувати обовязки власників земельних ділянок та землекористувачів згідно ст. 40 ЗК України від 18 грудня 1990 року № 561-XII (в редакції, станом на 04 вересня 2001 року).

Статтею 100 ЗК України від 25 жовтня 2001 року передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 110 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Перехід прав власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.

Отже встановлені обмеження на використання земельної ділянки для збереження та вільний доступ до мереж міських інженерних комунікацій, що проходять по земельній ділянці у м. Луцьку по вул. Полонківській, 13/1, є обґрунтованими, по земельній ділянці проходить каналізація, теплотраса 3 м від осі, водовідведення. Сервітут вказаний в технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельні ділянки - площею 0, 0189 га, для ведення садівництва та площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Луцьку по вул. Полонківській, 13/1, виговленій у відповідності до Закону України «Про землеустрій» землевпорядною організацією Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру» Волинської регіональної філії Луцького міськрайонного відділу.

У 2011 році Управлінням Держкомзему у м. Луцьку Волинської області зареєстровано право ОСОБА_1, ОСОБА_2 в Поземельній книзі щодо реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку у м. Луцьку по вул. Полонківській, 13/1, сервітут не реєструвався, а тому вважається таким, що не вступив в дію.

Таким чином, враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за безпідставності.

Керуючись ст.ст. 7, 71 ч.2, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 98-101, 110-112 ЗК України, ст. 19 Закону України «Про планування та забудову території», ст.ст. 25-26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління Держкомзему у місті Луцьку Волинської області, виконавчого комітету Луцької міської ради, Луцької міської ради про визнання частково недійсним рішення, дій протиправними та зобовязання вчинити дії - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук