Справа № 482/2047/13-а
Суддя: Ітрін М. В.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

14.02.2014 Справа № 482/2047/13-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 лютого 2014 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Ітріна М.В., при секретарі Андреєвій Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області (далі міська рада) про визнання нечинним і скасування рішення XVII сесії шостого скликання міської ради від 17 лютого 2012 р. за № 10 та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2013 р. позивач звернувся до суду з вказаними вимогами до відповідача, які у подальшому збільшив. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19 грудня 2005 р. між ним та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,01 га, розташованої по вул. Леніна, 195-а, у м. Нова Одеса Миколаївської області, строком на 5 років для будівництва дитячого кафе.

Вказав, що 28 вересня 2010 р. відповідно до пункту 8 цього Договору він звернувся до відповідача із заявою за 90 днів до закінчення дії договору про його продовження. Однак ця заява залишилась без розгляду.

Тільки 17 лютого 2012 р. на XVII сесії шостого скликання міської ради, яка відбулася з приводу Подання прокурора району було розглянуто спірне питання і усупереч статтям 19 і 33 Закону України «Про оренду землі» відмовлено у продовженні договору оренди земельної ділянки.

Вважає, що оскільки він належним чином виконував свої обовязки відповідно до умов договору, то має переважне право на поновлення договору і у разі продовження користування спірною земельною ділянкою за відсутності письмових заперечень цього орендодавцем протягом одного місяця, то договір підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах.

З посиланням на ч. 3 ст. 93 і ст. 95 Земельного Кодексу України, статті 19 і 33 Закону України «Про оренду землі», просив визнати нечинним і скасувати рішення сесії міської ради і зобовязати її винести на розгляд сесії питання щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах.

Крім того, просив поновити строк на оскарження рішення посилаючись на те, що звернувся до суду своєчасно, однак ухвалою місцевого суду, яку залишено без змін ухвалою апеляційного адміністративного суду, позов залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заявлені вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити мотивуючи тим, що з дотриманням чинного законодавства позивачеві відмовлено у поновленні договору спірної земельної ділянки, оскільки вона не включена до переліку земельних ділянок, які будуть передаватись в оренду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов такого.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 93 ЗК України і ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Зі змісту частини першої статті 124 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

В силу пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» питання регулювання земельних відносин (у тому числі, надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується виключно на пленарному засіданні сесії ради, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій або бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, що здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин є ухвалення рішення сесією ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2005 р. між міською радою (орендодавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі за № 43/108, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у оренду земельну ділянку загальною площею 0,01 га, яка знаходиться на території міської ради за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Леніна, 195-а, строком на 5 років, для здійснення підприємницької діяльності.

Спірний Договір вступив у дію 13 січня 2006 р., оскільки у вказаний день його зареєстровано у державному реєстрі земель.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пункту 8 Договору після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

На виконання вимог вказаного пункту Договору позивач 28 вересня 2010 р., 17 грудня 2010 р. і 09 вересня 2011 р. звертався до міської ради із відповідними заявами про продовження дії Договору оренди земельної ділянки.

Проте, Новоодеський міський голова не виносив це питання на розгляд сесії міської ради, а листом відмовив позивачу у продовженні Договору оренди спірної земельної ділянки мотивуючи тим, що той у встановлений Договором строк не звернувся до орендодавця про намір продовжити його дію.

24 січня 2012 р., за скаргою ОСОБА_1, прокурором Новоодеського району Миколаївської області внесено подання до Новоодеського міського голови про усунення порушень вимог земельного законодавства, причин цих порушень та умов, що їм сприяють.

17 лютого 2012 р. міська рада розглядаючи подання прокурора на XVII сесії шостого скликання прийняла рішення за № 10, яким у пункті 3 вирішено відмовити приватному підприємцю ОСОБА_1 у продовженні договору оренди землі від 19.12.2005 р., урахувавши рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.06.2011 р. по справі 5016/916/2011 та Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2011 р.

12 квітня 2012 р. ОСОБА_1 звернувся до Новоодеського районного суду Миколаївської області з позовом до міської ради про визнання нечинним цього рішення та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки.

05 червня 2012 р. ухвалою суду провадження у справі закрито.

23 квітня 2013 р. ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду ухвалу місцевого суду в частині вимог щодо визнання нечинним рішення скасовано і направлено до суду для продовження розгляду.

12 липня 2013 р. ухвалою Новоодеського районного суду, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду, позов залишено без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивача.

Кодексом адміністративного судочинства України, на відміну від ЦК України, не передбачено того, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу строку для звернення до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом у межах строку визначеного ст. 99 КАС України, а відтак, то він підлягає поновленню.

Оскаржуючи рішення сесії міської ради щодо відмови у продовженні договору оренди землі від 19.12.2005 р., позивач зазначив, що вирішуючи це питання відповідач безпідставно послався на рішення господарських судів.

Однак судом встановлено, що рішенням сесії № 38 від 20 травня 2010 р. земельну ділянку, яка перебувала у оренді позивача, не включено у перелік земельних ділянок, право оренди яких передбачається до продажу на земельному аукціоні протягом 2010-2011 років.

В той же час позивачем не надано доказів того, що відмовляючи йому у продовженні оренди спірної земельної ділянки відповідач вказану земельну ділянку передав в оренду іншій особі або має намір на таке.

Натомість, спірна земельна ділянка перебуває в землях запасу міста і використовується ним для власних потреб.

За таких умов, суд дійшов висновку про те, що право позивача на продовження договору оренди земельної ділянки відповідачем не порушено, а тому відсутні правові підстави для визнання рішення сесії міської ради нечинним та його скасування.

Вимога щодо зобовязання міської ради винести на розгляд сесії питання щодо поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах є похідною від визнання нечинним та скасування спірного рішення міської ради. Отже в разі відмови у первісній вимозі ця вимога також задоволенню не підлягає.

Крім того судом зясовано, що в ході розгляду цієї справи письму заяву ОСОБА_1 щодо поновлення договору оренди земельної ділянки розглянуто на черговому пленарному засіданні міської ради 20 грудня 2013 р., і це питання не було вирішено, оскільки не набрало необхідної кількості голосів депутатів.

Відмова позивачу у задоволенні його позовних вимог не позбавляє його права на звернення з письмовою заявою до міської ради про надання йому у оренду земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 6-11, 15, 86, 158 163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання нечинним і скасування рішення XVII сесії шостого скликання міської ради від 17 лютого 2012 р. за № 10 та щодо зобовязання міську раду винести на розгляд сесії питання щодо поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах відмовити, як заявлені безпідставно.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий