Справа № 808/3818/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року Справа № 808/3818/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Запорізького міського центру зайнятості

до: ОСОБА_1

про: стягнення суми виплаченої допомоги 5853,51 грн.

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (довіреність №07/07-23 від 02.03.2014)

від відповідача - не прибув

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Запорізького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення отриманої незаконним шляхом суми матеріального забезпечення у розмірі 5853,51грн. Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Позивач вказує на те, що Відповідач не повідомив Запорізький міський центр зайнятості про зайнятість на час перебування на обліку як безробітний, тому незаконно отримав матеріальну допомогу по безробіттю, у зв'язку із чим просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму коштів, отриманих незаконним шляхом.

Ухвалою суду від 16.07.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/3818/15, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 03.08.2015. Розгляд справи було відкладено на 17.08.2015.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, які просив, з підстав викладених у позові, задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, до суду не прибув. Направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Разом з тим, позовні вимоги не визнав. Направив суду письмові заперечення, згідно яких зазначив, що 25.03.20215 ним укладено договір з ТОВ "Еулайф Груп" про співробітництво, але 01.04.2015 його було розірвано. Тож, за вказаним договором відповідачем не виконувались ніякі роботи (не надавались послуги) та не отримувались доходи. А. відтак . на думку відповідача, ним не було допущено порушень ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

У відповідності до ст.41 КАС України під час судового розгляду адміністративної справи здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексом "Камертон".

У засіданні 17.08.2015, судом, відповідно до ст.160 КАС України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.10.2014 ОСОБА_1 (далі - Відповідач) звернувся до Запорізького міського центру зайнятості (далі - ЗМЦЗ), як такий, що шукає роботу. Того ж дня наказом ЗМЦЗ йому було надано статус безробітного, а з 13.10.2014, відповідно до пунктів 1,3,4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (далі - Закон № 1533) та п.п. 4.3 та 4.4 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000 N 307 (далі - Порядок № 307) призначено виплату допомогу по безробіттю.

ЗМЦЗ була проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Відповідачеві відповідно до пункту 18 статті 22 Закону України "Про зайнятість населення", Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 № 60/62, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 12.03.2009 за № 232/16248.

Під час проведення перевірки встановлено, що Відповідач, під час перебування його на обліку як безробітного, виконував роботу згідно з цивільно-правовим договором № 3885801 від 25.03.2015 із Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕУЛАИФ ГРУП", про що було складено акт № 193 від 19.05.2015.

Відповідно до п.п. 1 пункту 5.5 Порядку № 307 виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 198 передбачено припинення реєстрації центром зайнятості з дня укладання цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Наказом ЗМЦЗ від 09.06.2015 було припинено реєстрацію Відповідача як безробітного з 25.03.2015 у зв'язку з укладанням ним цивільно-правового договору.

Згідно зі статтею 36 Закону № 1533, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг та сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання послуг.

Відповідно до пункту 6.14 Порядку № 307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Таким чином, в розумінні частини 1 статті 4 Закону України "Про зайнятість населення", з дня укладання вищевказаного договору Відповідач відносився до категорії зайнятого населення та не мав права отримувати допомогу по безробіттю.

Отже, Відповідач не виконав обов'язок, що був покладений на нього, як на безробітного, а саме - своєчасно не повідомив про наявність обставин, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, що призвело до безпідставної виплати йому допомоги по безробіттю за період з 25.03.2015 по 18.05.2015 у розмірі 6768, 43 грн.

Враховуючи те, що частину коштів у розмірі 914,92 грн. (сума виплаченої допомоги по безробіттю за період з 25.03.2015 по 31.03.2015) відповідачем була сплачена, сума коштів, що підлягає поверненню становить 5853,51 грн. (за період з 01.04.2015 по 18.05.2015).

До Відповідача надсилалась претензія № 1550/07-05 від 11.06.2015 з вимогою щодо повернення вищезазначених коштів, але Відповідачем суму заборгованості не погашено.

На час подання позовної заяви відшкодування коштів не здійснено.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку коштів, позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Законом України "Про зайнятість населення" N5067-VI, визначено правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття.

Статею1 цього Закону визначений термін "безробітний", це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно із п.1 ст.4 цього Закону, в Україні до зайнятого населення належать зокрема особи які забезпечують себе роботою самостійно. Зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом (п.3 ст.3 Закону).

Згідно до п.5 Постанови Кабінету Міністрів України N198 від 20.03.2013 "Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу", статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", з першого дня реєстрації у територіальному органі на підставі заяви за формою, затвердженою Мінсоцполітики, у разі відсутності підходящої роботи, підбір якої здійснюється відповідно до статті 46 зазначеного Закону.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 № 1533-III (далі - Закон № 1533-III).

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону № 1533-III, право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За змістом ч.2, 3 ст.36 Закону № 1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п.1.2 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307 допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітними підприємницької діяльності надається застрахованим та незастрахованим особам, визнаним у встановленому порядку безробітними.

Пунктом 6.14 Порядку №307 передбачено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Сума виплаченої допомоги по безробіттю підтверджується відповідною довідкою центру зайнятості, що підписується керівником, головним бухгалтером та скріплюється печаткою.

Відповідно до п.п. 2-3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", пп.6.14 п. 6 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності", затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики 307 від 20.11.2000р., якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг.

Вищевикладена ситуація свідчить про отримання допомоги по безробіттю відповідачем у розмірі 5853,51 грн. обманним шляхом.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що відповідачем не надано заперечень проти позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) кошти, що були виплачені йому як допомога по безробіттю за період з 01 04.2015 по 18.05.2015, у розмірі 5853, 51 грн. (п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят три гривні 51 коп.) на користь Запорізького міського центру зайнятості, що перерахувати на рахунок: 4384, Одержувач: Запорізький міський центр зайнятості, код ЕДРПОУ: 20482573, банк одержувача: ГУДКС України у м. Запоріжжі, Запорізької обл., МФО: 813015

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко