Справа № 22-а-12381/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20 вересня 2011 року

Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області складі:

Головуючого судді: Приходька К.П.

суддів: Рудніченко О.М., Голуб С.А.

розглянувши у в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зобовязання проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду ївської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення ілоцерківської міської ради про зобовязання проведення перерахунку та виплати одноразової оптової допомоги на оздоровлення, просив суд зобовязати провести перерахунок та иплату недоплаченої суми даної допомоги за 2008 рік-в розмірі 1470 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2009 ку позовні вимоги задоволено.

Зобов»язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ади виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу на оздоровлення за 2008 рік розмірі 1470 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Управління соціального захисту аселення Білоцерківської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просять скасувати езаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в озові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, еобгрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають ачення для вирішення справи, порушення Білоцерківським міськрайонним судом Київської тасті норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового " ення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної карги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з "ступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка має статус евакуйованої із зони їдчуження у 1986 році II категорії та користується правами та пільгами, передбаченими . коном України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в тому числі відповідно до ст.48, виплати щорічної Ьпомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. В порушення аведеної норми Закону відповідачем виплачувалася щорічна допомога на оздоровлення повідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року у твердій ":шовій сумі за 2008 рік - 75 грн.

Разом з тим, у 2008 році фінансування пільг, компенсацій та доплат

Раїни "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких на оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 1 Чгрп визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бк^^ет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", в т.ч. п.28 розділу 2 цього Закону, яким було передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з бюджетними призначеннями та ураховуючи вимоги ст. 95 Конституції и України та Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України встановив розміри і щорічної допомоги на оздоровлення, згідно ст.48 ч.4 Закону України "Про статус і

¦ соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи":

Так, виплати за 2008 рік відповідачем проводились згідно постанови Кабінету

¦ Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на

¦ оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, і ^

¦ постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосування Закону провадиться'у

¦ порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для ¦виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади

¦ України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами

¦ господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

; Частина 2 статті 95 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу, та

І норми якої є нормами прямої дії, цілком однозначно передбачає, що всі видатки держави, і їх цільове призначення, визначаються виключно в Законі про державний бюджет на

відповідний бюджетний рік.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншо ¦закону, в тому числі залежно від предмету правового регулювання. Немає також закону

¦України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову

¦ юридичну силу.

Частина 2 ст. 95 Конституції України визначає, що виключно законом України про І Державний бюджет України визначаються видатки держави на загальні суспільні ¦потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення І від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України ¦зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована Іоднопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змісте І суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить прямї^ ¦застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є їй те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом,

І автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення |Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України. |Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі |положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення [Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, за наявності декількох законів, норми які по-різному регулюють конкретну :феру суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні

положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету^/ норми, яка прийнята пізніше.

¦розивачиі ППГЯНЯМИ гптяшвпт -----

"Нощщбильськпї к~я гяптро(І)и". ЧИ закон України про Державний бюджет України на відповідний рік, з уоахуванням тих обставин, що у звязку з рішенням Консттупін,,п п СМУ України віл 2? 95 2008 року за № 10-рп було визнано неконституційними деякі ДЩожсння Закону Ук-ряїни "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про к^,чпп ЗМШ^ЩЬЗДяких законодавчих актів України" щодо внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд першої інстанції правильно встановив, що на момент виникнення спірних відносин, а саме, на дату нарахування і виплати позивачу органами соціального захисту населення відповідних коштів у лютому 2008 року в розмірі 75 грн. (згідно довідки про отримання щорічної допомоги на оздоровлення - а.с. 12) положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були діючими, які були визнані неконституційними рішенням Конституційного Гуду України від 22.05.2008 року за № 10-рп. тобто після проведеної виплати.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного дії відповідача по виплаті щорічної грошової допомоги у розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не можна визнати неправомірними, оскільки відповідач на час проведення спірних виплат діяв відповідно до встановлених норм Закону.

Таким чином дії відповідача на час виплати позивачці зазначеної у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразової грошової допомоги на оздоровлення узгоджувалися з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України.

Оскільки, невиплата позивачці зазначеної допомоги у повному розмірі викликана не протиправними діями Управління, а прийняттям законодавцем неконституційних положень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то захист його порушених прав щодо отримання недоплаченої суми може відбуватися лише в порядку визначеному частиною 3 статті 152 Конституції України.

Таким чином, колегія вважає за необхідне постановити нову постанову у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської , міської ради Київської області - задовольнити .

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2009 року скасувати та прийняти по даній справі нову постанову.

В задоволені позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зобовязання проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: