Справа № 813/4391/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

21 жовтня 2015 року м. Київ К/800/20957/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до ОСОБА_4 про зобов'язання виконати вимоги припису, за касаційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила зобов'язати ОСОБА_4 виконати вимоги припису № 11/01-з від 28.01.2013.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2013 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 виконати вимоги припису № 11/01-з від 28.01.2013.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області відносно ОСОБА_4 проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил за результатами якої складено акт № 12/01-з від 28.01.2013, протокол про адміністративне правопорушення № 12/01-з від 28.01.203 та припис № 12/01-з від 28.01.2013, у якому від відповідача вимагалось в 60-ти денний термін з дня отримання даного припису знести об'єкт самочинного будівництва - прибудову до квартири № 85 над нежитловими приміщеннями ТОВ «БК Добробут».

12.04.2013 позивачем проведено позапланову перевірку щодо виконання вимог вказаного припису, за результатами якої складено акт № 31/04-з про його невиконання.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області при прийнятті спірного припису діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його вимоги є обов'язковими для виконання.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 частини 4 статті 41 Закону № 3038-VI посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Тобто, у відповідача немає прав, повноважень та компетенції щодо видачі припису про знесення прибудови, а лише є повноваження щодо видачі припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Таким чином, Законом № 3038-VI визначено, що лише після невиконання припису, відповідач має право звернутись до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта.

При цьому, Інспекція повинна надати докази того, що будівельні роботи, виконані позивачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а з огляду на приписи Закону № 3038-VI надати також докази неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права.

За змістом частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області залишити без задоволення, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: