Справа № 823/1120/15
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

м. Черкаси

15 вересня 2015 року справа № 823/1120/15

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі Шалько І.П.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держземагентства у Черкаській області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача прокуратура Черкаської області та ОСОБА_5, про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 78 від 10.07.2014 (в частині скасування наказу № ЧК/:02:001/00001597), № 23-2325/14-14-СГ від 25.07.2014 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та № 23-3042/14-14-СГ від 01.09.2014 про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду.

Судом винесено на обговорення питання про закриття провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 23-3042/14-14-СГ від 01.09.2014 про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду, у звязку з тим, що вказану вимогу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача заперечив щодо закриття провадження в частині позовних вимог.

Представник відповідача та третьої особи не заперечили щодо закриття провадження в частині позовних вимог.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 23-3042/14-14-СГ від 01.09.2014 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 108,19 га в оренду гр. ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області та надано гр. ОСОБА_5 земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 108,19 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0373) в оренду терміном на 10 років для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд приходить до висновку, що дані правовідносини в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 23-3042/14-14-СГ від 01.09.2014 є цивільно-правовими, а тому не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин. Публічно-правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно-правових відносин. Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 Цивільного кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватно-правових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 Цивільного кодексу України, статті 2, 5 Земельного кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 Цивільного кодексу України, статтею 152 Земельного кодексу України, у тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього, спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Прийнятий Головним управлінням Держземагентства у Черкаській області (як суб'єктом владних повноважень) наказ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» є ненормативним актом органу державної влади з питань земельних ресурсів, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 17 лютого 2015 року №21-551а14 та від 24 лютого 2015 року №21-34а15.

За приписами частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник спір про цивільне право щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 23-3042/14-14-СГ від 01.09.2014, що виключає можливість розгляду вищевказаної позовної вимоги в порядку адміністративного судочинства.

За правилами положень пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 23-3042/14-14-СГ від 01.09.2014 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а отже вона не відноситься до юрисдикції адміністративного суду, у зв'язку із чим провадження у цій частині підлягає закриттю.

Керуючись ст. 157, ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі №823/1120/14 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держземагентства у Черкаській області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача прокуратура Черкаської області та ОСОБА_5, про визнання протиправними та скасування наказів, в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 23-3042/14-14-СГ від 01.09.2014 про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду - закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст ухвали виготовлено 21.09.2015.