Справа № 820/4779/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 р. № 820/4779/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" до державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування наказу та податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тракай" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області щодо внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ Аудит, а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "Тракай", внесених на підставі актів № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015;

- зобовязати ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області та ДПІ у Московському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", Інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку, зміни до яких внесені на підставі відомостей, викладених в Актах № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, а також виключити будь-які інформаційні дані щодо проведення перевірки із складанням зазначених актів в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок";

- скасувати рішення ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області у формі наказів про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Тракай» № 1004 від 03.04.2015, № 441 від 19.02.2015;

- визнати протиправними дії ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області з проведення документальних позапланових перевірок ТОВ «Тракай»;

- визнати протиправними дії ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області зі складання актів № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015;

- визнати протиправними дії ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області зі встановлення в актах перевірок № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, складених за результатами перевірок ТОВ «Тракай», висновків щодо порушення ТОВ «Тракай» вимог чинного законодавства;

- скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області № НОМЕР_1 від 26.03.2015, № /339 від 26.03.2015, № /575 від 28.05.2015, № /576 від 28.05.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накази про проведення документальних позапланових перевірок ТОВ "Тракай" винесені за відсутності підстав, передбачених Податковим кодексом України, отже є незаконними, у зв'язку з чим підлягають скасуванню. За таких обставин вважає, що дії відповідача щодо проведення документальних позапланових перевірок зі складанням актів Актах № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015 є незаконними. Також зазначив, що не згоден з висновками актів перевірок актах № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015 та вважає їх такими, що суперечать приписам Податкового кодексу України, оскільки в актах перевірки відображено необєктивні дані, які базуються на субєктивних припущеннях перевіряючих, які не мають підтверджених доказів. За результатами проведення перевірок відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.03.2015, № /339 від 26.03.2015, № /575 від 28.05.2015, № /576 від 28.05.2015, з якими позивач також не згоден, вважає їх такими, що прийняті з порушенням норм законодавства та підлягають скасуванню, оскільки висновки контролюючого органу викладені в актах перевірки не відповідають фактичним обставинам справи. Таким чином, позивач вважає, що оскаржувані дії та рішення вчинені та прийняті всупереч вимог діючого законодавства України, що порушує його права та інтереси і потребує судового захисту.

Представник державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області в судовому засіданні проти позову заперечував, та зазначив контролюючий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, а отже і рішення є законними. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Представник державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки контролюючим органом дотримано процедуру здійснення перевірок ТОВ "Тракай", а дії з їх проведення - відповідають вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи. Зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені на законних підставах, а отже підстав для їх скасування немає. Відповідач зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що фахівцями державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Тракай" з питань документального підтвердження господарських відносин із ТОВ «Азонтес» за вересень-жовтень 2014 року, ТОВ «НК Партнер» за серпень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку.

Результати перевірки оформлені актом № 827/15-01/39244955 від 06.03.2015, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2 статті 200, п. 201.1, 201.4, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податку на додану вартість за серпень-жовтень 2014 року на загальну суму ПДВ 12207407 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 827/15-01/39244955 від 06.03.2015, державною податковою інспекцією в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення-рішення від 26.03.2015 № НОМЕР_1 та № /339, якими позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 15259259,00 грн., з яких: основний платіж - 12207407 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 3051852 грн.

Також, судом встановлено, що фахівцями державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Тракай" з питань документального підтвердження господарських відносин із ТОВ «Тановер» за листопад-грудень 2014 року, ТОВ «НК Партнер» за вересень-листопад 2014 року та ТОВ «Донмас» за грудень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку.

Результати перевірки оформлені актом № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 статті 200, п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податку на додану вартість за вересень-грудень 2014 року на загальну суму ПДВ 15908100 грн; : пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 статті 200, п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 185476 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, державною податковою інспекцією в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення-рішення від 28.05.2015 № /576, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 23862150,00 грн., з яких: основний платіж - 15908100 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 7954050 грн; № /575, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 185476 грн.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Тракай», суд зазначає наступне.

Щодо позовних вимог про скасування рішень ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області у формі наказів про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Тракай» № 1004 від 03.04.2015, № 441 від 19.02.2015, суд зазначає наступне.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 вказаного Кодексу, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно пункту 78.4 статті 78 Кодексу, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки

Аналізуючи зазначені положення Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що функція здійснення контролю податковим органом за дотриманням платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, реалізується шляхом проведення, зокрема, документальної позапланової перевірки.

Судом встановлено, що на підставі наказу ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області № 441 від 19.02.2015, фахівцями ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Тракай" з питань документального підтвердження господарських відносин із ТОВ «Азонтес» за вересень-жовтень 2014 року, ТОВ «НК Партнер» за серпень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку, про що складено акт № 827/15-01/39244955 від 06.03.2015.

На підставі наказу ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області № 1004 від 03.04.2015, фахівцями ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Тракай" з питань документального підтвердження господарських відносин із ТОВ «Тановер» за листопад-грудень 2014 року, ТОВ «НК Партнер» за вересень-листопад 2014 року та ТОВ «Донмас» за грудень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку, про що складено акт № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015.

Суд зазначає, що згідно пунктів 61.1, 61.2 статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин

Таким чином, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, постанова від 24.12.2010 року, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відповідно до викладеного, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки її проведення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «Тракай» про скасування рішень ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області у формі наказів про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Тракай» № 1004 від 03.04.2015, № 441 від 19.02.2015.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області з проведення документальних позапланових перевірок ТОВ «Тракай», зі складання актів № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015 та зі встановлення в актах перевірок висновків щодо порушення ТОВ «Тракай» вимог чинного законодавства, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За приписами ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із системного аналізу наведених норм КАС України, судовому захисту підлягають лише порушені права особи, яка звертається до адміністративного суду з позовом.

Під час проведення перевірок контролюючі органи мають право запитувати та вивчати первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, повязану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (п.п. 20.1.6. п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд зазначає, що сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків, проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов'язкових платежів. В разі коли платник податків не скористався цим правом і перевірка проведена, платник податків має право оскаржити рішення органу державної податкової служби, прийняте за результатами перевірки, з підстав не відповідності рішення закону чи компетенції органу державної податкової служби.

Відповідно до ч. 3 розд. 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (ч. 4 розд. 1 Порядку ).

Частиною 6 розд. 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, встановлено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до ч. 6 розд. 4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті (довідці) документальної перевірки, вони мають право подати свої заперечення протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки), які у випадку їх подання, є невід'ємною частиною (додатком) до акта (довідки) перевірки.

Суд зазначає, що акт перевірки не містить владних управлінських приписів щодо позивача, а лише містить інформацію про виявлені під час перевірки порушення. Висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків. Правові наслідки для позивача можуть створювати лише відповідні рішення контролюючого органу, прийняті на підставі вказаного акту перевірки.

За таких обставин, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ч. 2 ст. 17 КАС України, оскільки не породжує ніяких правових наслідків для позивача (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України по справі № К/9991/66717/11).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області з проведення документальних позапланових перевірок ТОВ «Тракай», зі складання актів № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015 та зі встановлення в актах перевірок висновків щодо порушення ТОВ «Тракай» вимог чинного законодавства, вчинені контролюючим органом в межах та у спосіб, передбачений чинними законодавством, а отже і позовні вимоги ТОВ «Тракай» в частині визнання їх протиправними є необґрунтованими та підлягають залишенню без задоволення.

Щодо позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області № НОМЕР_1 від 26.03.2015, № /339 від 26.03.2015, № /575 від 28.05.2015, № /576 від 28.05.2015, суд зазначає наступне.

Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 статті Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Порядок формування податкового кредиту передбачений статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 визначено, - датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів. Згідно частини 1 статті 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог в частині скасування податкових повідомлень-рішень державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області № НОМЕР_1 від 26.03.2015, № /339 від 26.03.2015, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, зазначені повідомлення-рішення винесені ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі акту перевірки № 827/15-01/39244955 від 06.03.2015, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2 статті 200, п. 201.1, 201.4, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податку на додану вартість за серпень-жовтень 2014 року на загальну суму ПДВ 12207407 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ "Тракай" (Покупець) та ТОВ "Нафтова компанія Партнер" (Постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № ДГ-00015 від 01.08.2014, № ДГ-00057 від 13.08.2014, № ДГ-00058 від 14.08.2014, № ДГ-00149 від 16.08.2014, № ДГ-00150 від 21.08.2014, № ДГ-00151 від 28.08.2014, № ДГ-00173 від 30.08.2014.

Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договору.

Факт виконання умов договорів підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами до договорів, податковими накладними, актами приймання-передачі нафтопродуктів, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, витягом з журналу реєстрації доручень на отримання ТМЦ, реєстром податкових накладних.

Оплата за отримані нафтопродукти здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по особовому рахунку ТОВ "Тракай".

Також, судом встановлено, що між ТОВ "Тракай" (Покупець) та ТОВ "Азонтес" (Постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № НП-226 від 01.09.2014, № НП-246 від 10.09.2014, № НП-271 від 22.09.2014, № НП-304 від 01.10.2014, № НП-326 від 15.10.2014, № НП-361 від 21.10.2014, № НП-376 від 26.10.2014.

Відповідно до умов зазначених договорів, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договору.

Факт виконання умов договорів підтверджується наявними в матеріалах справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами до договорів, податковими накладними, актами приймання-передачі нафтопродуктів, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, витягом з журналу реєстрації доручень на отримання ТМЦ, реєстром податкових накладних.

Оплата за отримані нафтопродукти здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по особовому рахунку ТОВ "Тракай".

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог в частині скасування податкових повідомлень-рішень державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області № /575 від 28.05.2015, № /576 від 28.05.2015, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, зазначені повідомлення-рішення винесені ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі акту перевірки № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 статті 200, п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податку на додану вартість за вересень-грудень 2014 року на загальну суму ПДВ 15908100 грн; : пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 статті 200, п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 185476 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ "Тракай" (Покупець) та ТОВ "Нафтова компанія Партнер" (Постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № ДГ-00057 від 13.08.2014, № ДГ-00149 від 16.08.2014, № ДГ-00151 від 28.08.2014.

Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договору.

Факт виконання умов договорів підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами до договорів, податковими накладними, актами приймання-передачі нафтопродуктів, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, витягом з журналу реєстрації доручень на отримання ТМЦ, реєстром податкових накладних.

Оплата за отримані нафтопродукти здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по особовому рахунку ТОВ "Тракай".

Також, судом встановлено, що між ТОВ "Тракай" (Покупець) та ТОВ "Донмас" (Постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № ДГ-00029 від 01.10.2014, № ДГ-00050 від 15.10.2014, № ДГ-00083 від 21.10.2014, № ДГ-00098 від 26.10.2014, № ДГ-0257 від 01.12.2014, № ДГ-0294 від 19.12.2014, № ДГ-0351 від 22.12.2014.

Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договору.

Факт виконання умов договорів підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами до договорів, податковими накладними, актами приймання-передачі нафтопродуктів, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, витягом з журналу реєстрації доручень на отримання ТМЦ, реєстром податкових накладних.

Оплата за отримані нафтопродукти здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по особовому рахунку ТОВ "Тракай".

Крім того, судовим розглядом встановлено, що між ТОВ "Тракай" (Покупець) та ТОВ "Тановер" (Постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № ТА-0052 від 07.11.2014, № ТА-0059 від 12.11.2014, № ТА-0065 від 14.11.2014, № ТА-0073 від 21.11.2014.

Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договору.

Факт виконання умов договорів підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами до договорів, податковими накладними, актами приймання-передачі нафтопродуктів, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, витягом з журналу реєстрації доручень на отримання ТМЦ, реєстром податкових накладних.

Оплата за отримані нафтопродукти здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по особовому рахунку ТОВ "Тракай".

Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Згідно пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до підпункту 201.6 вказаної статті, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

З огляду на пункт 201.8. статті 201 Податкового кодексу України вбачається, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 вищевказаного кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, договірні правовідносини між ТОВ "Тракай" та його контрагентами оформлені належним чином, та на виконання вимог податкового законодавства оформлені первинні документи податкової та бухгалтерської звітності.

Суд, дослідивши договори, укладені між позивачем та його контрагентами, вважає, що їх укладено відповідно до вимог діючого законодавства та вони відповідають вимогам частини 1 статті 205, частини 2 статті 207, частини 1 статті 208, частини 1 статті 638, частини 3 статті 639 ЦК України, статей 179, 180, 181 ГК України. Сторонами за договором погоджені всі істотні умови і досягнута домовленість щодо їхнього виконання, виконання цих договорів підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами.

Первинні документи, надані позивачем, за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, спричинили втрату ними юридичного статусу первинних документів, податковим органом не доведено.

Крім того, суд не приймає посилання ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області в актах перевірок № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015 на лист ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська № 26772/7/223 від 23.09.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Нафтова компанія Партнер» за серпень 2014 року та лист-застереження Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська № 39235/7/04-64-22-03-9 від 05.12.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Азонтес» щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за період вересень 2014 року, з огляду на наступне.

Суд відмічає, що в силу закону, отримання контролюючим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, акт перевірки контрагента не має преюдиційного значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Суд вважає за необхідне вказати, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених статтею 191 КК України та статтею 212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (оскільки наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до статей 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Разом з тим, під час розгляду справи відповідачами не подано до суду жодних доказів відкриття кримінальних проваджень відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачами не надано, а судом при виконанні вимог статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України не виявлено.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами вказаного процесуального обовязку стосовно спірних податкових повідомлень-рішень не виконано.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області № НОМЕР_1 від 26.03.2015, № /339 від 26.03.2015, № /575 від 28.05.2015, № /576 від 28.05.2015 не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, а отже підлягають скасуванню, а позовні вимоги ТОВ «Тракай» в цій частині задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області щодо внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ Аудит, а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "Тракай", внесених на підставі актів № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015; зобовязання ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області та ДПІ у Московському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", Інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку, зміни до яких внесені на підставі відомостей, викладених в Актах № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, а також виключити будь-які інформаційні дані щодо проведення перевірки із складанням зазначених актів в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Положеннями статті 74 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

З аналізу положень вище зазначеної норми податкового законодавства вбачається, що законодавець наділив центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, дискреційними повноваженнями стосовно визначення порядку обліку за станом виконання субєктами права податкового обовязку.

Суд зазначає, що такий порядок не повинен суперечити положенням Податкового кодексу України.

Враховуючи положення Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що визначений у статтях 37-38 податковий обовязок контролюючого органу в грошовому еквіваленті підлягає відображенню в будь-яких базах даних територіальних органів доходів і зборів (АІС чи ІС) виключно згідно з показниками податкової декларації, складеної платником податків за правилами ст. 46 Податкового кодексу України і поданої до контролюючого органу в порядку ст. 49 Податкового кодексу України або у прийнятому контролюючим органом за правилами ст.ст.54, 58 Податкового кодексу України податковому повідомленні-рішенні, яке пройшло процедуру узгодження відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України.

При цьому, в силу приписів ст. 54 Податкового кодексу України, підставою для винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення є факт як заниження, так і завищення платником податків грошових зобовязань з податку (збору).

Будь-яких інших документальних підстав для виникнення чи зміни податкового обовязку, в тому числі шляхом зменшення числового значення грошового зобовязання з податку і збору, закон не містить.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України у будь-яких інформаційних базах контролюючих органів підлягають відображенню, насамперед, числові показники розміру грошових зобовязань з податку (збору), що містяться у складених платниками податків документах обовязкової податкової звітності, поданих платниками податків до територіальних органів доходів і зборів та прийнятих останніми. Такі показники підлягають незмінному збереженню до моменту набрання за правилами ст. 56 Податкового кодексу України юридичної дії податковими повідомленнями рішеннями, що прийняті контролюючими органами відповідно до ст. ст. 54 і 58 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на час внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ Аудит, а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "Тракай", внесених на підставі актів № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, дії ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області вчинені у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством, а отже і позовні вимоги в частині визнання їх протиправними є необґрунтованими та підлягають залишенню без задоволення.

Проте, суд зазначає, що фактичною підставою для внесення субєктом владних повноважень до ІС "Податковий блок" числових значень ПДВ (як в частині податкового зобовязання, так і в частині податкового кредиту), які відрізняються від показників, самостійно обрахованих платником податків і відображених в податкових деклараціях з податку на додану вартість стали висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій, проведених за участю платника податків, зазначені в актах перевірок № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, на підставі яких винесені податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області № НОМЕР_1 від 26.03.2015, № /339 від 26.03.2015, № /575 від 28.05.2015, № /576 від 28.05.2015.

Враховуючи висновок суду про реальність господарських операцій позивача з контрагентами та незаконність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі актів перевірок № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, з метою повного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Тракай» в частині зобовязання ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області та ДПІ у Московському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", Інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", зміни до яких внесені на підставі відомостей, викладених в Актах № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, та задовольняє їх.

Стосовно вимог про зобовязання ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області та ДПІ у Московському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" в картці особового рахунку, зміни до яких внесені на підставі відомостей, викладених в Актах № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, суд зазначає, що під час судового розгляду справи позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що контролюючим органом до картки особового рахунку внесено зміни на підставі актів № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, у звязку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Тракай» в цій частині.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" до державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування наказу та податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області № НОМЕР_1 від 26.03.2015, № /339 від 26.03.2015, № /575 від 28.05.2015, № /576 від 28.05.2015.

Зобовязати державну податкову інспекцію в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області та державну податкову інспекцію у Московському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", Інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", зміни до яких внесені на підставі відомостей, викладених в Актах № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, МФО 851011, банк ГУДКСУ у Харківській області) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" (61001, м. Харків, пр. Московський, б. 55, ідентифікаційний код юридичної особи 39244955) судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2015 року.

Суддя Р.В. Мельников