Справа № 2а-15057/09/2670
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання: Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Державної екологічної інспекції у Київській області, Державної екологічної інспекції України про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року стягнуто з Державної екологічної інспекції у Київській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2014 року по день поновлення на посаді.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Державна екологічна інспекція України звернулася до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 05.09.2008 проходив публічну службу у Державній екологічній інспекції в Київській області на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції в Київській області-першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Київській області.

Наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища України від 29.10.2009 №655-о за неналежне виконання службових обов'язків, неспроможність здійснювати службову діяльність з дотримання вимог Закону України "Про державну службу", ураховуючи попереднє дисциплінарне стягнення ОСОБА_3 звільнено з посади першого заступника начальника Державної екологічної інспекції в Київській області-першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Київській області на підставі пункту 6 статті 30 Закону України "Про державну службу" (за порушення Присяги державного службовця).

На виконання даного наказу начальником Державної екологічної інспекції в Київській області 29.10.2009 видано наказ №312-0 про звільнення позивача з роботи.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 (справа № К/9991/38659/11) ОСОБА_3 поновлено на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції в Київській області - першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Київській області з 29.10.2009.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується колегія суддів.

Згідно частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи наведене, а також те, що судом касаційної інстанції 11.02.2015 встановлено допущення з боку відповідачів незаконне звільнення позивача, позов про поновлення на роботі розглядався судами з 2009 року, тобто більше одного року, не з вини позивача (працівника), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність виплатити йому середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з дати незаконного звільнення по день прийняття поновлення на посаді.

Так, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначається Законом України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР, постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі по тексту - Постанова №100).

При цьому, за приписами абзацу 3 пункту 2 Постанови №100 збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Оскільки позивач був звільнений з посади в жовтні 2009 року, розрахунок середньомісячного грошового забезпечення має бути проведений, виходячи з грошового забезпечення за серпень та вересень 2009 року.

У матеріалах справи наявна довідка № 02993/03-10 про середню заробітну плату (дохід) позивача, видана Державною екологічною інспекцією у Київській області 07.10.2010, з якої вбачається, що загальна сума доходу позивача за період червень-листопад 2009 року становить 11 801,81 грн., в тому числі за серпень 1 308,15 грн. та за вересень 4 266,87 грн.

З урахуванням листів Міністерства праці та соціальної політики України від 30.09.2008 за № 10338/0/14-08/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2009 рік", від 25.08.2009 за № 9681/0/14-07/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2010 рік", від 25.08.2010 за № 9111/0/14-10/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2011 рік", від 23.08.2011 за № 8515/0/14-11/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік", від 21.08.2012 за № 9050/0/14-12/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік", від 04.09.2013 за № 9884/0/14-13/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік", від 09.09.2014 за № 10196/0/14-14/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік", позивачу належить до виплати середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.10.2009 по день поновлення на посаді.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про стягнення середнього заробітку на користь позивача за час вимушеного прогулу, оскільки судовим рішенням було встановлено неправомірне звільнення позивача та поновлено останнього на посаді.

В свою чергу, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі 21.10.2015р.

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Міщук М.С.

Бєлова Л.В.