Справа № 825/2025/15-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2025/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу позивача - управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області до ОСОБА_3 про зобов'язання самостійно знести збудований гараж,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивач - управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області - звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- зобов'язати ОСОБА_3 знести самочинно збудований гараж за адресою: АДРЕСА_1;

- судові витрати стягнути з ОСОБА_3.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити, з таких підстав.

Згідно зі ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції в разі правильного вирішення по суті справи чи питання, проте із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права..

Як вбачається з матеріалів справи, 22 травня 2014 року посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області, на підставі наказу Інспекції від 14 травня 2014 року №190-ОД за зверненням громадянина ОСОБА_4 та направлення для проведення позапланової перевірки від 21 травня 2014 року №591, проведено позапланову перевірку з виїздом на місце за адресою: АДРЕСА_1, щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.9).

В Акті позапланової перевірки вказано, що будівельні роботи на об'єкті, виконані у 2010 році без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог ст.376 Цивільного кодексу України, про що були складені та підписані відповідачем: акт перевірки від 22 травня 2014 року №590, протокол про адміністративне правопорушення та виданий припис № 66 про демонтаж збудованого гаража до 22 листопада 2014 року (а.с.10-12).

Заступником начальника Інспекції винесено постанову від 29 травня 2014 року №55, про притягнення відповідача - ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн (а.с.13).

05 червня 2014 року відповідачем було сплачено накладений штраф.

17 лютого 2015 року посадовими особами позивача, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05 січня 2015 року, звернення гр. ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України та на підставі перевірки виконання припису від 22 травня 2014 року №66 за направленням для проведення позапланової перевірки від 12 лютого 2015 року №43, була проведена позапланова перевірка, щодо виконання припису № 66 від 22 травня 2014 року про демонтаж збудованого гаража (а.с.14).

За результатами проведеної перевірки складено:

акт перевірки №43 від 17 лютого 2015 року, яким встановлено невиконання відповідачем припису від №66 від 22 травня 2014 року;

протокол про адміністративне правопорушення від 17 лютого 2015 року;

припис №09 щодо демонтажу збудованого гаража за адресою: АДРЕСА_1 до 17 травня 2015 року (а.с.15-17).

25 лютого 2015 року заступником начальника управління Державно-архітектурної інспекції у Чернігівській області винесено постанову №10, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.18842 Кодексу України про адміністративні провопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн (а.с.18).

28 травня 2015 року посадовими особами позивача, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції від 05 січня 2015 року №1 та на підставі перевірки виконання вимог припису від 17 лютого 2015 року №09 за направленням для проведення позапланової перевірки від 27 травня 2015 року №192, був здійснений виїзд для проведення позапланової перевірки щодо виконання вищезгаданого припису №09 від 17 лютого 2015 року.

Проте, відповідача - ОСОБА_3 на об'єкті не було, вимоги припису не виконані, про що була складена службова записка (а.с.8, 19).

Зважаючи на те, що відповідачем не виконано вимоги, встановлені у приписі, позивач - управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області - звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено відсутності у відповідача права здійснювати будівництво, а тому не вбачається підстав для зобов'язання виконати вимоги припису щодо знесення збудованого гаражу.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким обгрунтуванням суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» , державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції). Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно з п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій.

З матеріалів справи вбачається, що в дворі загального користування, за адресою: АДРЕСА_1, відповідачем - ОСОБА_3 збудовано гараж.

Відповідно до ч. 1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Суд першої інстанції обґрунтовує своє рішення тим, що право на будівництво гаража підтверджується належними доказами, долученими до матеріалів справи: копією технічного паспорта на гараж, що містить план (схему) земельної ділянки, експлікації, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18 серпня 2010 року серії НОМЕР_1, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічними характеристиками будівель та споруд; копією будівельного паспорту, рішенням від 31 жовтня 2006 року №204 виконавчого комітету Новгород-Сіверської ради народних депутатів, генеральним планом земельної ділянки та червоних мереж забудови, актом виносу в натуру земельної ділянки, заявою про виділення земельної ділянки під будівництво гаражу, дозволенням на виконання робіт, копією квитанцій та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень станом на 10 липня 2015 року (а.с.33-47).

Колегія суддів звертає увагу, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року у справі № 2-а-4504/11 позовні вимоги ОСОБА_4 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області позовні вимоги задоволено частково, зокрема:

визнано протиправним та скасовано свідоцтво про право власності від 18 серпня 2010 року серії НОМЕР_1.

Зазначене рішення мотивоване тим, що рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради №204 від 31 жовтня 2006 року та дозволення на виконання робіт, виданого районним архітектором, ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво гаража розміром 4х5 м. Разом з тим, останньою збудовано гараж розміром 4х6 м, що не відповідає зазначеним в дозволі розмірам.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року у справі № 2-а-4504/11 встановлено, що гараж, збудований ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 - є самочинним будівництвом в розумінні ст.376 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову житлового будинку.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року № К/800/21608/14.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що при розгляді позовів про знесення самочинно збудованого об'єкта нерухомості суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

У матеріалах справи відсутні докази зобов'язання ОСОБА_3 здійснити перебудову самовільного будівництва або відмова відповідача від здійснення такої перебудови.

Отже, припис про зобов'язання знесення вказаного самовільного будівництва до вирішення питання щодо можливості здійснення перебудови житлового будинку є передчасним.

Чернігівський окружний адміністративний суд, відмовляючи у задоволенні позову, посилається на недоведеність відсутності у відповідача права на здійснення будівництва гаражу, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на те, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18 серпня 2010 року серії НОМЕР_1 - скасовано, а постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року у справі № 2-а-4504/11 спірний гараж визнаний самочинним будівництвом, колегія суддів звертає увагу, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є передчасність винесення припису про зобов'язання знесення вказаного самовільного будівництва.

Ураховуючи, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, проте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року - змінити, зазначивши, що підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області є обставини, викладені в мотивувальній частині даної постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року - задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року - змінити, зазначивши, що підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області є обставини, викладені в мотивувальній частині даної постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 22.10.2015

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.