Справа № 154/1250/15 2-а/154/22/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Справа № 876/7629/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Володимир-Волинського міського суду від 15 червня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову Волинської митниці ДФС про порушення митних правил №0264/20505/2015 від 25.03.2015 р. за ч.3 ст.470 Митного кодексу України (далі - МК України)про стягнення з неї штрафу в розмірі 8 500 грн.

Постановою Володимир-Волинського міського суду від 15.06.2015 р. адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржила Волинська митниця ДФС. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не було документально підтверджено факт аварії або дії обставин непереборн6ої сили та не було письмово проінформовано найближчий митний орган про обставини події. Стосовно перебування позивача на лікуванні, то такі були спростовані відповіддю Володимир-Волинського територіального медичного об'єднання на запит митного органу, згідно якої ОСОБА_1 в період з 04.01.2015 р. по даний час на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні не перебувала. Крім того, такі обставини спростовуються також відомостями з бази даних ПІК «Інспектор-2006», згідно яких ОСОБА_1 перетинала кордон в період начебто своєї тимчасової непрацездатності. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що 04.01.2015 р. ОСОБА_1 ввезено з республіки Польща на митну територію України транспортний засіб марки «OPEL CALIBRA», номерний знак НОМЕР_1, кузов номер НОМЕР_2 по смузі руху спрощеного контролю «зелений коридор» пункту «Устигли» Волинської митниці ДФС.

02.03.2015 р. на митному посту «Устиглу» Волинської митниці ДФС було виявлено перевищення встановленого ст.95 МК України строку перебування транспортного засобу на митній території України, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №0264/20505/2015.

25.03.2015 р. в.о. начальника Волинської митниці ДФС Андрейків А.І. було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0264/20505/2015, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено штраф у розмірі 8500 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що перевищення строків доставки позивачем транспортного засобу було допущено не умисно, зокрема вона перебувала на лікуванні. Крім того, автомобіль перебував на ремонті з 16 січня по 10 березня 2015 року і дані обставини, які суд вважав поважними, не були спростовані відповідачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права,а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Положеннями ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП ).

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 цього Кодексу, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Таким чином, закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, порушення митних правил (адміністративний проступок) лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що відповідальність настає за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Статтею 95 МК України встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту - 28 діб; 3) для авіаційного транспорту - 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту - 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб.

Відповідно до ч. 2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1ст. 95 МК України не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Пунктом 2 частини 1 статті 192 МК України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Як було встановлено в суді першої та апеляційної інстанції, 12.01.2015 р. ОСОБА_1 повідомила митний орган про те, що транспортний засіб не може вивезти за межі митної території України до 14.01.2015 р. у зв'язку з її перебуванням на амбулаторному лікуванні.

Крім того, як вбачається із виписки медичної картки хворого, позивач з 12.01.2015 р. по 11 02.2015 р. та 12.02.2015 р. по 11.03.2015 р. перебувала на лікуванні,

16.01.2015 р. по 10.03.2015 р. транспортний засіб марки «OPEL CALIBRA», номерний знак НОМЕР_1, кузов номер НОМЕР_2 перебував на ремонті, що підтверджується Договором на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу №145 від 14.01.2015 р. та актом виконаних робіт від 10.03.2015 р..

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта в частині не перебування на лікування гр. ОСОБА_1, оскільки такі спростовані відповіді цієї установи за підписом тієї ж особи, яка була надана пізніше з конкретним описом діагнозу.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги відомості бази даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ, які підтверджують факт перетину кордону, оскільки відповідач не довів мету перетину (купівля ліків чи не інше), що в свою чергу не дало можливість виявити останнє.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки перевищення строків доставки транспортного засобу позивачем було допущено не умисно чи з необережності, позивач своєчасно повідомила митний орган про обставини, що перешкоджають своєчасному вивезенню транспортного засобу відповідною заявою, наявність таких обставин об'єктивно підтверджена у суді, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Митним органом, як суб'єктом владним повноважень, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення та на спростування вищевикладеного.

Таким чином, з врахуванням проаналізованих доказів, встановлених правовідносин та відповідних норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що постанова від 08.04.2015 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України підлягає скасуванню.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Володимир-Волинського міського суду від 15 червня 2015 року по справі № 154/1250/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворський

С.П.Нос

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 20.10.2015 р.