Справа № 826/16524/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 жовтня 2015 року 08:05 №826/16524/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Кобилянського К.М., суддів Гарника К.Ю., Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якій просить суд:

- визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т., які виразились у винесенні постанови від 22.07.2015 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) у розмірі 103 715,66 доларів США та 182 грн. у виконавчому провадженні №48048557, протиправними;

- визнати постанову від 22.07.2015 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 (РНОКПП:НОМЕР_1) у розмірі 103715,66 доларів США та 182 грн. у виконавчому провадженні №48048557, протиправною та її скасувати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження №48048557, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2015 №48048557 не була надіслана йому в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку, а тому у нього не було можливості виконати заочне рішення суду у добровільному порядку.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 30.09.2015 суд протокольною ухвалою замінив неналежного відповідача - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на належного - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

У судовому засіданні 07.10.2015 суд, керуючись частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

На підставі виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 26.06.2015 №2-282/11 та заяви представника стягувача Бабіч О.І. головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцев А.Т. 07.07.2015 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №48048557 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Супровідними листами від 08.07.2015 постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2015 №48048557 була направлена на адресу ОСОБА_1 до виконання, а постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2015 ВП№48048557 - до відома.

В подальшому, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. винесено постанову від 22.07.2015 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) у розмірі 103 715,66 доларів США та 182 грн. у виконавчому провадженні №48048557, оскільки боржником у наданий строк рішення не виконано.

Не погоджуючись з правомірністю зазначеної постанови про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до підпункту 3.6.2 пункту 3.6 частини 2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.99 №74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за №865/4158 (далі - Інструкція №74/5), копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Згідно частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до положень частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно доводів представника позивача, про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2015 №48048557 ОСОБА_1 дізнався лише 08.08.2015 коли отримав поштою постанову про стягнення виконавчого збору від 22.07.2015.

Окрім того, представник позивача наголосив на тому, що саму копію постанови про відкриття виконавчого провадження на момент звернення до суду з даним позовом позивач так і не отримав.

Враховуючи, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина четверта статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України), суд витребував від відповідача докази направлення та вручення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2015 №48048557 (зворотне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення).

На виконання вимоги суду, представник відповідача надав копію витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції та список згрупованих рекомендованих відправлень з повідомленням від 10.07.2015.

Однак, вище зазначені документи не є належними та достатніми доказами, які б свідчили про вручення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2015 №48048557, враховуючи наступне.

Як вже суд зазначав, у відповідності до вимог частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а тому належним доказом її вручення буде корінець зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд наголошує на тому, що відповідач не надав відповідного корінця зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а також не надав письмових пояснень із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Згідно підпункту 4.1.1 пункту 4.1 Інструкція №74/5 державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

У матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2015 №48048557 та можливість боржника добровільно виконати рішення суду у встановлений постановою строк, однак не виконавши вимоги закону державний виконавець своєю постановою від 22.07.2015 ВП№48048557 стягнув з боржника виконавчий збір.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 28.01.2015 №3-217гс14 сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, не є достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на основі постанови державного виконавця, якщо боржником у встановлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем здійсненні дії, направленні на примусове виконання.

Отже, враховуючи, що представником відповідача не доведено суду, що останнім було вчинено всі дії направленні на примусове виконання боржником рішення суду у семиденний строк, то постанова від 22.07.2015 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) у розмірі 103 715,66 доларів США та 182 грн. у виконавчому провадженні №48048557 є протиправною та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т., які виразились у винесенні постанови від 22.07.2015 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) у розмірі 103 715,66 доларів США та 182 грн. у виконавчому провадженні №48048557.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 22.07.2015 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 (РНОКПП:НОМЕР_1) у розмірі 103715,66 доларів США та 182 грн. у виконавчому провадженні №48048557.

Стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 6 163 (шість тисяч сто шістдесят три) грн. 08 коп..

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя К.М. Кобилянський

Судді К.Ю. Гарник

А.Б. Федорчук