Справа № 808/3010/15
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/3010/15

10 вересня 2015 року 15год. 14хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Владимир"
до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.12.2014р., -

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Владимир" (далі - позивач , ТОВ "Владимир") - звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 31.12.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані з покликанням на те, що відповідачем не доведено фактів недійсності укладеного договору поставки. Реальні правові наслідки за вказаним в акті перевірки правочином були досягнуті сторонами шляхом вчинення ними дій з виконання умов договорів та здійснення розрахунків за ними, тобто дії сторін були спрямовані на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обов'язків, а також реальне настання правових наслідків, що обумовлені зазначеними правочинами. Правочин між контрагентами не визнані судом недійсним і їх неправомірність прямо не встановлена законом. У позивача наявні належним чином оформлені податкові накладні, сплачено у повному обсязі податок на додану вартість у складі вартості придбаних товарів, товари призначені для використання у господарській діяльності, тобто позивачем виконані всі вимоги податкового законодавства щодо формування податкового кредиту.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Позов просить задовольнити повністю.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, що співпадають з позицією, викладеною в запереченнях, а зокрема пояснив, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Модум" та ТОВ "КСВ - Груп". Перевіркою встановлено між позивачем та ТОВ "КСВ - Груп" укладено договір по надання транспортно - експедиційних послуг по перевезенню вантажів, яким зобов'язується надати рухомий склад із автомобіля Камаз № НОМЕР_1 та напівпричепа МАЗ № НОМЕР_2, встановлено, що Камаз № АЕ 1871АС зареєстровано за підприємством ПП "Гранд". Згідно з даними підсистеми "АСС "ІС" Податковий блок" вбачається, що між ПП "Гранд" та ТОВ "КСВ-Груп" за період червень липень 2014 року взаємовідносини відсутні.

На підставі акту ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя від 03.11.2014 №307/08-25-22-011/38783987 про неможливість проведення позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ "Модум" встановлено, що останнє не знаходиться за зареєстрованим місцезнаходженням.

На підставі акту ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя від 03.11.2014 №306/08-25-22-011/39216634 про неможливість проведення позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ "КСВ - Груп" встановлено, що останнє не знаходиться за зареєстрованим місцезнаходженням.

Вказане свідчить про відсутність у вказаних підприємств адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобовязань по укладених угодах та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобовязань. Останнє, в свою чергу, свідчить про відсутність наміру у контрагентів для створення правових наслідків. За наведених обставин просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. При цьому суд виходить з такого.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Владимир" зареєстроване як юридична особа (а.с.16-18).

В період з 01.12.2014 по 05.12.2014 посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку ТОВ "Владимир" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Модум" за період 01.06.2014 по 31.07.2014 та ТОВ "КСВ - Груп" за період 01.06.2014 по 31.07.2014, результати якої оформлено актом перевірки від 12.12.2014 №916/08-31-22/31769505 (а.с.20-33).

Перевіркою встановлено, що в порушення п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 44.1, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України, тут і надалі вживається в редакції, що діяла на дату виникнення спірних правовідносин) позивачем завищено податковий кредит, що призвело до заниження податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 61101,00 грн. у тому числі по періодах за червень 2014 року на суму 5377,00 грн., липень 2014 року на суму 55724,00 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.12.2014 № НОМЕР_3, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 76376,25 грн. (в тому числі за основним платежем 61101,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 15275,25 грн.) (а.с.43).

Підставою для зменшення суми податкового кредиту з ПДВ слугувало те, що позивач здійснював господарські операції з придбання відходів карбіду кремнію, брухт та бій вогнетривких виробів, бій хромистопериклазової цегли, хромовий концентрат у ТОВ "Модум" та придбавав у ТОВ "КСП Груп" послуги з транспортування товарів від постачальника до покупця, які відповідач вважає такими, які не відбулися. Відповідачем було зроблено висновок, що позивачем не підтверджено документально фактичне отримання товару від ТОВ "Модум" та послуг з транспортування товарів від ТОВ "КСП Груп".

Пунктами 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України).

Пункт 201.1. ст.201 ПК України встановлює, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

У відповідності до пп. 201.6., 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Частинами 2, 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р. зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських, операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Визначальним фактором для віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту є звязок придбаних товарів, послуг, в ціні яких таке ПДВ сплачено, із господарською діяльністю платника податків та наявність підтверджуючих первинних документів.

Даючи оцінку господарським операціям позивача з ТОВ "Модум" та ТОВ "КСВ - Груп" суд вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ТОВ "Модум" укладено договір поставки від 20.06.2014 № 2014-25 (а.с.63). За умовами вказаного договору постачальник (ТОВ "Модум") зобовязується передати, а покупець (ТОВ "Владимир") прийняти та оплатити (товар). Відповідно до п. 3.1 вказаного договору, умови та строки поставки товару зазначаються в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно специфікацій №1 транспортування здійснюється силами та за рахунок постачальника, згідно специфікацій № 2, 3 транспортування здійснюється силами та за рахунок покупця (а.с.64-65).

Господарські операції позивача з ТОВ "Модум" щодо поставки відходів карбіду кремнію, брухту та бою вогнетривких виробів, бою хромистопериклазової цегли, хромового концентрату супроводжувались складанням відповідної первинної документації, зокрема: видаткова накладна №М000 910 від 20.06.2014, № М000 911 від 25.06.2014, № М000 912 від 27.06.2014, № М000 913 від 27.06.2014, № М000 676 від 01.07.2014, № М000 677 від 02.07.2014, № М000 678 від 07.07.2014, № М000 679 від 11.07.2014, № М000 680 від 14.07.2014 (а.с.71,73,75,77,79,81,83,85,87), податкова накладна від 20.06.2014 №232 від 25.06.2014 №248, від 27.06.2014 №250, від 27.06.2014 №251, від 01.07.2014 № 427, від 02.07.2014 № 428, від 07.07.2014 № 429, від 11.07.2014 № 430 від 14.07.2014 № 431 (а.с.71,73,75,77,79,81,83,85,87). Згідно товарно-транспортних накладних, перевезення товару здійснювалося ТОВ "КСВ - Груп" на підставі договору з позивачем (а.с.72,74,76,78,80,82,84,86,88,154-155,157).

Також з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ТОВ "КСВ - Груп" укладено договір про надання послуг (транспортно - експедиційні послуги перевезення вантажу автомобілем) від 12.06.2014 №120614/1 (а.с.66).

Господарські операції позивача з ТОВ "КСВ - Груп" щодо здійснення транспортно - експедиційних послуг супроводжувались складанням відповідної первинної документації, зокрема: актами здачі - прийняття робіт (наданих послуг) №664 від 28.07.2014, 571 від 27.06.2014 (а.с.67,69), податкові накладні від 28.07.2014 №664, від 27.06.2014 №571 (а.с.68,70), товарно-транспортні накладні (а.с.72,74,76,78,80,82,84,86,88,154-155,157).

По вказаних господарських операціях на підставі податкових накладних позивачем сформовано податковий кредит (а.с.108-110).

Як вбачається з матеріалів справи, придбаний у ТОВ "Модум" товар позивачем оприбутковано та використано в господарській діяльності (а.с.163-198).

Суд зазначає, що податкові накладні оформлені належним чином; крім того з акту перевірки вбачається, що порушень при їх оформленні перевіряючими у ході проведення перевірки не встановлено.

Тобто, з наведеного вбачається, що всі господарські операції позивача з ТОВ "Модум" та ТОВ "КСВ - Груп" проведені в бухгалтерському та податковому обліку, з якого вбачається реальне отримання товару та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Відповідачем не заперечується, що ТОВ "Модум" та ТОВ "КСВ - Груп" на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, мали свідоцтво про реєстрацію як платників податку на додану вартість. В матеріалах справи наявні докази в підтвердження, що на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі (а.с.106-107,121-122).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Таким чином, відомості, якими позивач володів на момент здійснення господарських операцій з контрагентами відповідають тим, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а отже є достовірними.

При цьому, як вбачається з акту перевірки, на підставі якого винесено спірне податкове повідомлення-рішення, висновки відповідача про неправомірність формування позивачем податкового кредиту, крім іншого, ґрунтуються на підставі податкової інформації, отриманої від ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя щодо неможливості проведення позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ "Модум" з платниками податків за липень 2014 (акт від 03.11.2014 № 307/08-25-22-011/38783987) та податкової інформації щодо неможливості проведення позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ "КСВ - Груп" з платниками податків за липень 2014 (акт від 03.11.2014 № 306/08-25-22-011/39216634).

Судом такі доводи податкового органу не приймаються з огляду на наступне.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права формування податкового кредиту; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.

В силу закону отримання податковим органом інформації щодо неможливості проведення зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону. Податкова інформація щодо неможливості проведення зустрічної звірки не має преюдиціального значення при розгляді справи судом та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.

Таким чином, не можуть бути безумовним свідченням правомірності висновків податкового органу результати автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України та податкова інформація про неможливість провести зустрічну звірку.

При дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування податкового кредиту платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Щодо покликань відповідача на недостовірність даних, зазначених в товарно-транспортних накладних, слід зазначити, що надані до матеріалів справи товарно-транспортні накладні містять усі необхідні реквізити. Щодо не зазначення конкретної адреси місць навантаження та розвантаження товару, то суд зазначає, що у відповідних графах товарно-транспортних накладних зазначені назви населених пунктів. Не зазначення назви вулиці не може свідчити про те, що операції не відбулися.

Покликання відповідача на те, що ТОВ "Модум" та ТОВ "КСВ - Груп" відсутні за місцезнаходженням на дату проведення перевірки не свідчать про те, що такі підприємства були відсутні за місцем реєстрації на дату вчинення господарських операцій. Отже, такі покликання мають характер припущень, а тому не можуть слугувати належним обґрунтуванням законності оспорюваного донарахування.

Щодо покликань відповідача на те, що у контрагентів позивача відсутні сили та можливості для здійснення операцій, та на те, що автомобіль, яким здійснювалися перевезення, не належить ТОВ "КСВ - Груп", суд зазначає, що господарські операції можуть здійснюватися як власними силами та засобами підприємств, так і залученими за цивільно-правовими договорами. Відсутність власних основних засобів чи працівників на підприємстві не може бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарської операції.

З врахуванням фактичних обставин справи, положень п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № від 31.12.2014 винесене без належних на те підстав, оскільки господарські операції позивача з названими контрагентами мали реальний характер. Податковий кредит пов'язаний з господарською діяльністю позивача, що підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського і податкового обліку. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку носить індивідуальний характер та не може бути перекладена на іншого платника податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 31.12.2014.

Судові витрати в сумі 182,70 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Владимир" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька