Справа № 2а-14084/10/0470
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Маринченка В.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву представника ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2015 року у справі за його позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 10 липня 2015 року залишив без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суд від 4 серпня 2011 року, якою цей суд відмовив у задоволенні позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 14, 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 12 вересня 2012 року у справі № К-18393/09, 20 березня 2014 року у справі № К/800/58975/13, 31 липня 2014 року у справі № К/800/58421/13.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Як убачається зі змісту заяви, тексту судових рішень у справі, в якій оспорюється рішення касаційного суду, в основі правозастосовних висновків лежать обставини дотримання строків накладення дисциплінарного стягнення за дії несумісні із подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ, оскільки дисциплінарне стягнення накладено в межах шестимісячного строку після закінчення судового оскарження протоколу про адміністративне правопорушення та не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування.

У судових рішеннях, наданих для порівняння, суд касаційної інстанції дійшов висновків про таке. Зокрема, в:

- ухвалі від 12 вересня 2012 року (справа № К-18393/09) - про недотримання процедури накладення дисциплінарного стягнення, оскільки особу спочатку було повідомлено про звільнення, а вже потім проведено службове розслідування;

- ухвалі від 20 березня 2014 року (справа № К/9991/58975/13) - про недоказовість (непереконливість) протиправності дій або бездіяльності особи під час виконання нею службових обов'язків, оскільки в наказі про застосування дисциплінарного стягнення чітко і ясно не сформульовано зміст неналежного виконання службових обов'язків. З огляду на дату вчинення особою дисциплінарного проступку (вересень 2012 року) та застосування дисциплінарного стягнення (19 квітня 2013 року) рішення про звільнення з органів внутрішніх справ визнано протиправним;

- ухвалі від 31 липня 2014 року (справа № К/800/58421/13) - про порушення порядку проведення службового розслідування через те, що позивач не давав пояснень під час його проведення.

З наведеного випливає, що рішення суду касаційної інстанції, додані на обґрунтування заяви, ухвалені за інших фактичних обставин, а тому не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах і у зв'язку з цим унеможливлюють відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: В.Л. Маринченко

О.О. Терлецький