Справа № 826/19966/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/51340/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Управління охорони, використання і відтворення біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, третя особа - Начальник Управління охорони, використання і відтворення біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Тарас Олександрович про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 05.09. 2013р. №379/к «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині, що стосується ОСОБА_4;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 30.09.2013р. №426/к «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині, що стосується ОСОБА_4;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 12.11.2013р. №536/к «Про застосування заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення»;

- зобов'язати Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області поновити ОСОБА_4 на посаді начальника територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області з 13.11.2013р.;

- стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення по день поновлення на роботі;

- стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5 000, 00грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2014 року залишено без змін.

ОСОБА_4 не погодився з постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року і звернувся до суду з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 з лютого 2013 року працював на посаді начальника територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області.

05 вересня 2013 року наказом начальника Управління № 379/к «Про застосування дисциплінарних стягнень» за неналежне виконання посадових обов'язків, а саме, за невиконання доручення начальника Київрибоохорони щодо проведення перевірок рибозахисних пристроїв на водозбірних спорудах, позивачу оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

30 вересня 2013 року наказом начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області № 426/к «Про застосування дисциплінарних стягнень» за неналежне виконання посадових обов'язків, а саме, порушення п. 2.4. наказу Державного комітету рибного господарства України від 06.12.1999р. № 158 позивачу оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

12 листопада 2013 року наказом начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області № 536/к «Про застосування заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення» позивача звільнено з займаної посади.

Позивач категорично не погоджується з правомірністю спірних наказів з підстав невідповідності їх приписам чинного законодавства України, що призводить до порушення законних прав та інтересів позивача, у зв'язку з чим оскаржив їх в судовому порядку.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття вищевказаних наказів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що при прийнятті вищевказаних наказів Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області в частині застосування заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани та звільнення позивача з займаної посади дотримані вимоги норми чинного законодавства, оскільки усі дисциплінарні стягнення були застосовані до ОСОБА_4 за неналежне виконання посадових обов'язків та порушення трудової дисципліни.

Свої висновки обґрунтовували наступними правовими нормами.

Відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до Розділу «Загальні положення» Посадової інструкції начальника територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області (надалі - Посадова інструкція), з якою позивач ознайомлений, начальник територіального відділу очолює відділ та організовує його роботу. У Розділі «Відповідальність» Посадової інструкції зазначено, що начальник відділу несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, передбачених законодавчими та нормативно-правовими актами, наказами та розпорядженнями начальника Київрибоохорони, Посадовою Інструкцією.

У Розділі III «Основні обов'язки і права працівників» Правил внутрішнього трудового розпорядку Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, які є обов'язковими для всіх працівників Київрибоохорони і, з якими ОСОБА_4 був ознайомлений, визначається, що одним з основних обов'язків державних службовців Київрибиохорони є забезпечення ефективної роботи, сумлінне виконання покладених на них обов'язків відповідно до посадових інструкцій, своєчасне і точне виконання законів України, інших нормативно-правових актів, доручень начальника Київрибоохорони, заступників, інших керівників у межах визначених повноважень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.07.2013 року відбулася нарада колегії Київрибоохорони, на якій начальником Київрибоохорони було озвучено доручення, згідно якого начальники територіальних відділів Київрибоохорони мали організувати проведення перевірок рибозахисних пристроїв на водозабірних спорудах та по результатам перевірок надати інформацію до відділу іхтіології та регулювання рибальства до 30.07.2013 року. Начальникам територіальних відділів була дана вказівка щодо невідкладного проведення вищезазначених перевірок на підконтрольних їм територіях згідно затвердженого плану.

Встановлено , що станом на 30.07.2013 року позивачем не було виконано своїх посадових обов'язків та не надано інформації до відділу іхтіології, що підтверджено також рапортом позивача від 05.09.2013 року, в якому останній зазначив, що провести перевірку рибозахисних пристроїв на водозабірних спорудах він не мав змоги, так як провідний інспектор Пляс П.О. знаходився у відпустці, а провідний інспектор Евтушенко А.В. - на лікарняному, натомість позивач залишився на території відділу один та займався господарськими справами.

При цому судами попередніх інстанцій зазначено, що позивач самостійно підтверджує факт невиконання ним власних посадових обов'язків, тим самим порушуючи трудову дисципліну.

Відповідно до ст. 147 КЗпП до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Вказана норма кореспондується із нормою, закріпленою в Правилах внутрішнього трудового розпорядку, де згідно пунктів 1, 3, Розділу VII «Відповідальність за порушення трудової дисципліни» до працівників Київрибоохорони за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків застосовуються стягнення: а) догана; б) звільнення з роботи.

Згідно ст. 147 КЗпП дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовано до позивача у строк, визначений ст. 148 КЗпП України з урахуванням перебування позивача у відпустці у період з 05.08.2013 року по 04.09.2013 року.

З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо правомірності винесення наказу Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області від 05.09.2013 року № 379/к.

Також суд касаційної інстанції погоджується з правомірністю винесення наказу від 30.09.2013 року № 426/к «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині, що стосується позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до Положення про Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 19.04.2012 року № 204, Київрибоохорона в межах визначеного району діяльності та відповідно до покладених на неї завдань забезпечує організацію та здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у водних об'єктах та їх частинах. Здійснює передбачені законодавством заходи щодо регулювання рибальства.

Правила любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, покладають на органи рибоохорони здійснення контролю за дотриманням правил рибальства (п. 5.1).

Однією з найбільш ефективних форм боротьби з порушеннями правил рибальства є рибоохоронні рейди. Проведення рибоохоронних рейдів регламентується Порядком проведення рибоохоронних рейдів і дій інспекторів органів рибоохорони при виявлені порушень правил рибальства, затвердженим наказом Державного комітету рибного господарства України від 06.12.1999 р. № 158.

Згідно пунктів 2.3, 2.4 Порядку, рейди проводяться відповідно до план-наказу з обов'язковим проведенням інструктажів з охорони праці та техніки безпеки. У план-наказі зазначається час і терміни проведення рейду, водойми чи окремі ділянки водойми, склад рейдових груп, їх матеріально технічне забезпечення, призначається старший групи.

Рейдова група повинна комплектуватися не менш, ніж з трьох осіб (державних і громадських інспекторів рибоохорони, працівників міліції, інспекторів Мінекономбезпеки, народних дружинників). Очолює групу досвідчений інспектор рибоохорони.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у плані-наказі начальника Київрибоохорони від 19.09.2013 року № 167 були визначені дані для проведення рибоохоронного рейду, а саме: старший рейдової групи - ОСОБА_4; термін проведення рейду - з 20.09.2013 року по 26.09.2013 року; склад групи - провідний державний інспектор Зущик Б.А., із залученням громадських інспекторів та співробітників МВС; група забезпечується -автотранспортом: УАЗ 315195 НОМЕР_2, плавзасобами: ЛУН ДЯКИ 0142, казанка НОМЕР_3. План-наказ отримав і засвідчив своїм підписом старший групи - начальник територіального відділу ОСОБА_4

З провідним державним інспектором Зущиком Б.А. був проведений інструктаж з техніки безпеки та охорони праці, що засвідчує його особистий підпис. Відсутність підписів інших учасників рейду доводить наступний факт: склад групи був неповний, тобто, не був укомплектований відповідно до вимог п. 2.4 Порядку.

Також встановлено, що причини неповного складу рейдової групи були зазначені у Звіті про виконану роботу за планом-наказом від 19.09.2013 року № 167, складеному ОСОБА_4, а також, у рапорті ОСОБА_4, від 26.09.2013 р. вх. № 5099 та у службовій записці завідувача Сектору юридичного забезпечення ОСОБА_6 від 27.09.2013 р. вх. № 5127.

Із наказу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 30.09.2013 року №426/к «Про застосування дисциплінарних стягнень» вбачається, що ОСОБА_4 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення п. 2.4 наказу Державного комітету рибного господарства України № 158, а саме - за неналежне виконання посадових обов'язків, що полягало у здійсненні рибоохоронних заходів у складі грипи із 2-х чоловік, хоча вищевказаними нормативно - правовими актами передбачений склад - 3 чоловіки.

Позивачем у рапорті від 26.09.2013 року вх. № 5099 зазначено, що громадські інспектори відмовилися приймати участь у рибоохоронному заході, проте встановлено, що позивач не був позбавлений можливості повідомити про цей факт (факт відмови громадських інспекторів) до проведення рибоохоронних заходів, тим самим виключивши майбутнє порушення, проте останнім цього зроблено не було, рапорт, як вбачається, датований 26.09.2013 року, тобто вже після проведення рейду (рибоохоронного заходу), тим самим підтвердивши факт порушення ним п. 2.4 Порядку проведення рибоохоронних рейдів і дій інспекторів органів рибоохорони при виявленні порушень правил рибальства.

На підставі встановлених обставин, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості прийняття наказу начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області № 426/к, яким позивачу оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення ним п. 2.4. наказу Державного комітету рибного господарства України від 06.12.1999р. № 158.

Щодо правомірності наказу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 12.11.2013 року №536/к «Про застосування заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення», суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Наказом начальника Київрибоохорони від 26.03.2013 року № 49 про закріплення транспортних засобів, на начальника територіального відділу № 2 ОСОБА_4 покладено матеріальну відповідальність, зокрема, за збереження закріплених за ним транспортних засобів в робочий і в неробочий час, їхнього технічного стану, проведення ремонтів, своєчасне подання звітів про технічний стан, закріплених транспортних засобів.

Окрім того вищезгаданим наказом позивачу надано право у зв'язку з виробничою необхідністю надавати співробітникам територіального відділу № 2 дозвіл на керування та користування закріпленими за ним транспортними засобами, при наявності у них таких документів: посвідчення водія, медичної довідки тощо.

У період користування транспортним засобом співробітником територіального відділу № 2, на нього покладається матеріальна відповідальність в межах, визначених пунктом 2 наказу Київрибоохорони від 26.03.2013 року № 49.

Судами попередніх інстанції встановлено, що при виявлені в несправному стані автомобіля НОМЕР_1, закріпленого за начальником територіального відділу ОСОБА_4, від позивача було взяте пояснення щодо вказаної ситуації.

Так, в рапорті від 26.09.2013 року вх. № 5087 позивач зазначив, що інформацію про несправність автомобіля не надавав, хто надавав ОСОБА_7 автомобіль в користування йому не відомо.

Разом із тим, встановлено, що 12.09.2013 року ним здійснено ремонт автомобіля марки ВАЗ 21213 державний номер АІ 2528, закріпленого за начальником територіального відділу ОСОБА_4

Однак, відповідно до план-наказу від 05.09.2013 року № 145 ОСОБА_7 в період з 06.09.2013 року по 12.09.2013 року був у складі групи, яка проводила рибоохоронний рейд. Старшим групи призначений головний державний інспектор ОСОБА_11 Група забезпечувалась автотранспортом УАЗ НОМЕР_4, ВАЗ НОМЕР_5.

Тобто позивачем не було виконано приписи чинного законодавства щодо збереження закріплених за позивачем транспортних засобів в робочий і в неробочий час, їхнього технічного стану.

Відповідно до п. 23. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9 працівник може бути звільнений за передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП підставами лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП).

Систематичне невиконання ОСОБА_8 без поважних причин обов'язків покладених на нього посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку підтверджує факт застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідно до наказу Київрибоохорони від 05.09.2013 року № 379/к.

На момент видання наказу Київрибоохорони від 12.11.2013 року року № 536/к про застосування заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, вищезазначене дисциплінарне стягнення не втратило юридичної сили за давністю та не було знято достроково.

Відповідно до ст. 149 КЗпП відповідачем до застосування дисциплінарного стягнення від правопорушника було отримання пояснення - рапорт від 26.09.2013 р. вх. № 5087, рапорт від 26.09.2013 року вх. №5088.

Судами попередніх інстанції встановлено, що ОСОБА_4 був членом первинної профспілкової організації.

Так, на виконання ч. 1 ст. 43 КЗпП Укарїни керівником Київрибоохорони було здійснене звернення до профспілкового комітету Київрибоохорони - лист від 07.10.2013 р. № 2288. Голова профкому Київрибоохорони ОСОБА_9 листом від 07.10.2013 р. № 5 запросила ОСОБА_4 бути присутнім 10.10.2013 р. на засіданні профспілкового комітету, де мало обговорюватися питання погодження його звільнення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП.

Загальний строк для прийняття рішення профспілковою організацією щодо погодження або непогодження розірвання трудового договору з працівником становить п'ятнадцять календарних днів.

Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору.

З службової записки в.о. завідувача сектору роботи з персоналом ОСОБА_10 від 11.11.2013 р. вх. № 7495, слідує, що станом на 11.11.2013 р. року від первинної профспілкової організації повідомлення про прийняте рішення щодо даного питання до керівного органу Київрибоохорони не надходило, а відтак було розцінене відповідачем як згода профспілкового комітету на розірвання трудових відносин з працівником.

Відповідно до ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Як встановлено ч. 3 ст. 40 КЗпП не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого нам органу в період його тимчасової непрацездатності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був звільнений від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю у період:

- з 09.10.2013 р. по 18.10.2013 р. (включно) - листок непрацездатності серія АГА № 853652, виданий поліклінікою № 2 Деснянського районі м. Києва;

- з 21.10.2013 р. по 25.10.2013 р. (включно) - листок непрацездатності серія АВЯ № 959728, виданий Олевською центральною районною поліклінікою Житомирської області;

- з 28.10.2013 р. по 01.11.2013 р. (включно) - листок непрацездатності серія АВО № 241285, виданий дитячою поліклінікою №1 Деснянського району м. Києва;

- з 04.11.2013 р. по 08.11.2013 р. (включно) - листок непрацездатності серія АВЮ № 826241, виданий дитячою поліклінікою №1 Деснянського району м. Києва.

Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосоване до позивача 12.11.2013 року згідно наказу № 536/к, тобто в строк, передбачений для застосування такого виду дисциплінарного стягнення, що свідчить про дотримання відповідачем процедури звільнення.

На підставі викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з правомірністю винесення наказу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 12.11.2013 року №536/к «Про застосування заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача з посади».

Оскільки позивача правомірно звільнено зі служби, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості позовних вимог про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанції щодо необґрунтованості вимоги про відшкодування моральної шкоди, так як розмір суми відшкодування моральної шкоди та характер моральних чи фізичних страждань, приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, або інших негативних явищ, заподіяних йому саме незаконними діями з боку відповідачів позивачем не доведений.

На підставі викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного адміністративного суду щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Таким чином, суди попередніх інстанцій належним чином встановили обставини справи, дали відповідну оцінку дослідженим у судових засіданнях доказам у справі, та прийшли до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимог позивача, оскільки відповідачем не допущено порушень процедури звільнення, встановленої чинним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець