Справа № 826/15941/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
15 жовтня 2015 року м. Київ № 826/15941/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до третя особа:Генерального штабу Збройних сил України Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, Військова частина НОМЕР_1
проскасування наказу № 47 від 17.02.2015 р.,

за участі представників сторін:
від позивача: Кузьмінський О.О.;
від відповідача: Петросюк О.М.;
від третьої особи 1: Залюбовський Л.В.;
від третьої особи 2: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Генерального штабу Збройних сил України, в якому просить скасувати наказ Генерального штабу Збройних Сил України № 47 від 17.02.2015 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.08.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено попередній судовий розгляд справи.
Представником Генерального штабу Збройних Сил України заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, представник відповідача зазначив, що позовні вимоги заявлені позивачем стосуються його звільнення з військової служби у запас за підпунктом «г» (у зв`язку із позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) пункту 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Таким чином, враховуючи той факт, що позивача було звільнено з військової служби та з 11.03.2015 р. виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останнім пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вважає, що вказівка в наказах по особовому складу на оскаржуваний наказ не є ознайомлення із наказом. З оскаржуваним наказом № 47 від 17.02.2015 р. ОСОБА_1 в установленому порядку не ознайомили. Оскаржуваний наказ було отримано на підставі адвокатського запиту 22.07.2015 р., що підтверджується поштовим конвертом.
Представник третьої особи 1 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Представник третьої особи 2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив.
Ознайомившись із клопотанням Генерального штабу Збройних сил України, суд приходить до висновку про його обґрунтованість та наявність підстав для його задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, з 22.08.2013 р. ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом на посаді начальника відділу документованого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , дислокованій у м. Одеса.
Наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 47 від 17.02.2015 р. на позивача було накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання» за порушення вимог абзаців другого, третього статті 11, статті 12, абзацу п`ятого статті 256, абзацу першого статті 257 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзаців другого, шостого статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України і систематичне неприбуття на службу без поважних причин.
30.05.2014 р. у рапорті начальнику штабу першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 , капітану 3 рангу ОСОБА_2 , позивач зазначив, що проходити подальшу службу в лавах Збройних Сил України не бажає.
12.07.2014 р. позивачем був написаний рапорт, у якому він просив порушити питання про звільнення його з військової служби, відповідно до пункту 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв`язку із скороченням штатів.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що при вирішенні питання про накладення дисциплінарного стягнення Генеральним штабом Збройних Сил України не були взяті до уваги вищезазначені рапорти позивача, що є підставою для скасування і визнання наказу № 47 від 17.02.2015 р. протиправним.
Представник позивача зазначає, що з оскаржуваним наказом № 47 від 17.02.2015 р. ОСОБА_1 не було ознайомлено в установленому порядку. Вказаний наказ було отримано на підставі адвокатського запиту лише 22.07.2015 р.
Проаналізувавши доводи позивача, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строки звернення до суду з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», яким внесено зміни, зокрема, до статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України набрав чинності 30.07.2010. За таких обставин, з 30.07.2010 р. для звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, встановлюється шестимісячний строк.
Згідно із частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Тобто, строк звернення до адміністративного суду повинен обчислюватися з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України військова служба є публічною службою.
Права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах регламентовано Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.
За визначенням статті 3 вказаного Статуту військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає в професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із статтями 5, 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
За визначенням статті 1 вказаного Статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
За стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (ст. 5 цього Статуту).
Статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Згідно із статтею 96 цього ж Статуту дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця.
Дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.
Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (ст. 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).
Як встановлено судом, оскаржуваний наказ не містить відмітки про ознайомлення позивача з наказом.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що посилання на оскаржуваний наказ від 17.02.2015 р. № 47 міститься у наказі Командувача військово-морських сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.03.2015 р. № 19, яким позивача звільнено у запас з військової служби у запас за підпунктом «г» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено із списку особового складу Збройних Сил України з 17.02.2015 р. та наказі командира військової частини НОМЕР_1 № 47 від 11.03.2015 р. (по стройовій частині), яким відповідно до п. 3.22 наказу Міністра оборони України від 10.04.2009 р. № 170 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини з 11.03.2015 р., знято з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Черкаського ОМВК м. Черкаси.
11.03.2015 р. позивачем написано рапорт, в якому він просив надіслати справу до Черкаського РВК.
Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав та законних інтересів не пізніше 05.03.2015 р.
Таким чином, посилання позивача на те, що йому стало відомо про винесення оскаржуваного наказу лише 22.07.2015 р. на підставі повторного адвокатського запиту, суд вважає необґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву подано 06.08.2015 р., тобто з порушенням строку звернення до адміністративного суду, визначеного ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Таким чином, враховуючи, що ні позовна заява, ні додані до неї документи обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до суду не містять, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 99, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.
Повідомити позивача, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя І.О. Іщук

Повний текст ухвали виготовлено 20.10.2015 р.