Справа № 820/2838/15
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р.Справа № 820/2838/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2015р. по справі № 820/2838/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 року позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області від 11.12.2014року № та від 14.01.2015 № .

Державна податкова інспекція у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі відповідач) не погодившись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 року та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме п. 187.1 ст. 187, п.192.2 ст.192, п.197.1.25 п.197.1 ст.197 ПК України, неповне встановлення обставин справи, що призвело до невірного вирішення справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції 06.10.2015р. сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.02.2014р. по 31.07.2014р., за результатами якої складено акт від 28.11.2014 р. № 2549/17/НОМЕР_3,.

За висновками акту перевірки зазначено про порушення позивачем: п. 192.2 ст.192. п. 187.1 ст. 187 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов'язань по податку на додану вартість на загальну суму 2886 грн., в тому числі за лютий 2014р. на суму 145грн., за березень 2014р. на суму 830 грн., за квітень 2014р. на суму 705 грн., за травень 2014р. на суму 233 грн., за червень 2014р. на суму 618 грн. та за липень 2014р. на суму 355 грн.

11.12.2014 року ДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 2886 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 721,50 грн.

14.01.2015 року ДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу визначено штраф в розмірі 721,50 грн.

Підставою для збільшення суму грошового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість слугували висновки податкового органу про відсутність права на коригування в податковій звітності при частковому поверненні раніше поставленого товару та не підтвердження позивачем надання отримувачу повної грошової компенсації вартості товари при поверненні раніше поставлених товарів покупцям .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено неправомірність зменшення позивачем суми податкового зобов'язання, порушення норм податкового законодавства , а тому податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність у сфері оптово-роздрібної торгівлі періодичною друкованою продукцією на території газетного ринку ТСЦ ПП "Оникс-С".

Відповідно до договору з постачальниками печатної продукції ТОВ « Бурда Дистребьюшен Сервиз Україна» від 01.07.2013 № 93 має право на повернення нереалізованої печатної продукції.

Позивачем виписано розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних по операціям за готівку кінцевому споживачу по поверненню товару на загальну суму податку на додану вартість 2 886 грн. за період з лютого по липень 2014р.

В підтвердження оплачених та повернутих кінцевим споживачем періодичних друкованих видань, позивачем було надано: податкові накладні з кодом 2 "Постачання не платнику податків", звіти по продажу та поверненню періодичної друкованої продукції за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2014 року., видаткові накладні, розрахунки коригування, з відображенням надання покупцям повної грошової компенсації її вартості у вигляді заліку взаємних грошових вимог по сплаті поставленої та повернутої продукції.

Також позивачем до податкового органу подані податкові декларації з податку на додану вартість за період з 01.02.2014р. по 31.07.2014р. в якій зазначено в рядку 1 « Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів» показників у сумі 5 380 грн. по операціях від реалізації (друкована продукція, альбоми, книжки, наклейки та інше).

В рядку 5 декларацій « Операції, які звільнені від оподаткування» показників, за перевіряемий період позивачем зазначено 1859227 грн., як операції від реалізації друкованої продукції.

В рядку 8 декларацій « коригування податкових зобов'язань» та у рядку 8.1 декларації « коригування згідно ст..192 розділу У Кодексу обсягів постачання та податкових зобов'язань» в спірний період позивачем зазначено зменшення 2886 грн. на підстав розрахунків коригування сум ПДВ та розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної.

Доводи апеляційної скарги щодо позивачем частково повернуто товар на суму ПДВ 2 886, грн., а тому у неї відсутнє права на зменшення суми податкових зобов'язань в зв'язку з повернення товару, колегія суддів вважає помилковими.

Як визначено пунктом 192.2 ПКУ, норма п. 192.1 не поширюється на випадки, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок.

Зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов'язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору.

Таким чином, що лише при обов'язковому одночасному виконанні двох умов - повернення товарів та надання повної грошової компенсації їх вартості - може відбуватися коригування податкових зобов'язань у разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, поставлених неплатникам ПДВ.

Судом встановлено, та не спростосовано податковим органом здійснення позивачем повернення товару, та надання повної грошової компенсації їх вартості.

Крім того, абз. 2 п. 192.2 ПКУ не зазначає про наявність у платника податку здійснювати коригування лише при повному поверненні раніше поставленого товару, а тому висновки відповідача про відсутність у позивача права на коригування при частковому поверненні раніше постановленому товару є помилковими.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З огляду на зазначене , колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що відсутності порушень позивачем податкового законодавства, та неправомірність податкового повідомлення-рішення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведена правомірність прийнятого ним рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2015р. по справі № 820/2838/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2015 р.