Справа № 826/11830/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 жовтня 2015 року № 826/11830/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Київського міського центру зайнятості
про визнання дій протиправними,
ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Київського міського центру зайнятості, в якому просив:

- визнати протиправними дії Київського міського центру зайнятості, які полягають у тому, що відповідач надав ОСОБА_1 недостовірну інформацію про те, що з 10 грудня 2012 року у ДВНЗ «Київський коледж транспортної інфраструктури» були відкриті дві вакансії оператора комп'ютерного набору;

- визнати протиправними дії Київського міського центру зайнятості, які полягають у наданні ОСОБА_1 у відповіді (лист Солом'янського районного центру зайнятості КМЦЗ від 19 грудня 2012 року № 6760) на його інформаційний запит від 17 грудня 2012 року недостовірної інформації про те, що 10 грудня 2012 року ДВНЗ «Київський коледж транспортної інфраструктури» надав дві вакансії оператора комп'ютерного набору в оперативному режимі (по телефону).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 червня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі на 08 липня 2015 року.

08 липня 2015 року судове засідання було відкладено на 20 липня 2015 року.

У судове засідання 20 липня 2015 року позивач не прибув, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник відповідача підтримав клопотання позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

З огляду на вказані обставини, керуючись ч. 4 ст. 122 КАС України суд продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Протягом судового розгляду справи позивач підтримав адміністративний позов у повному обсязі, з підстав, викладених у позові.

Представники відповідача в ході судового розгляду справи проти позову заперечували, подали письмові заперечення проти позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду та вирішення справи, судом встановлено наступне.

17 грудня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Солом'янського районного центру зайнятості з інформаційним запитом, в якому просив на підставі статей 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та наказу КСЦЗ від 23 червня 2011 року № 137 надати засвідчену копію звіту про наявність вакансій (форма - 3-ПН) Київського коледжу транспортної інфраструктури (ККТІ) від 10 грудня 2012 року.

Листом від 19 грудня 2012 року (№ 6760) Солом'янський районний центр зайнятості надав позивачу інформацію про те, що Київський коледж транспортної інфраструктури (ККТІ) надав дві вакансії оператора комп'ютерного набору в оперативному режимі (по телефону), а тому копію звіту за ф. 3-ПН «Про наявність вакансій» надати немає можливості.

28 травня 2013 року позивач звернувся до Державного вищого навчального закладу «Київський коледж транспортної інфраструктури» з інформаційним запитом, в якому просив надати завірену копію штатного розкладу ККТІ в редакції станом на 10 грудня 2012 року. Однак відповіді позивач не отримав.

У подальшому, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2013 року у справі № 826/13183/13-а за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Київський коледж транспортної інфраструктури» про визнання протиправною бездіяльність, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Державного вищого навчального закладу «Київський коледж транспортної інфраструктури», яка полягає у ненаданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 28 травня 2013 року.

Зобов'язано Державний вищий навчальний заклад «Київський коледж транспортної інфраструктури» розглянути та надати відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 від 28 травня 2013 року в порядку і строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI.

28 січня 2014 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі № 826/13183/13-а, а 30 квітня 2014 року Відділом державної виконавчої служби Солом'янського районом управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 826/13183/13-а.

Згідно супровідного листа Державного вищого навчального закладу «Київський коледж транспортної інфраструктури» від 25 грудня 2014 року № 71, на адресу ОСОБА_1 було направлено належним чином засвідчену копію штатного розпису ККТІ станом на 01 грудня 2012 року. Також, позивача було повідомлено, що вказаний штатний розпис діяв до 10 грудня 2012 року.

Ознайомившись з вказаним штатним розписом Державного вищого навчального закладу «Київський коледж транспортної інфраструктури» позивачем встановлено відсутність двох посад операторів комп'ютерного набору, а тому на переконання позивача, зазначена у листі Солом'янського районного центру зайнятості від 17 грудня 2012 року інформація є недостовірною.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес передбачено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 5 Закону № 2939-VI передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно ст. 19 Закону № 2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Судом встановлено, що у 2013 році ОСОБА_1 звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з вимогами про визнання відмови від 19 грудня 2012 року №6760 у задоволенні інформаційного запиту позивача від 17 грудня 2012 року №Ч-1 такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», зобов'язання опрацювати такий інформаційний запит відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», визнання що Київський міський центр зайнятості в особі Солом'янського районного центру зайнятості надав позивачу недостовірну інформацію у сфері зайнятості, чим порушив право останнього на забезпечення його достовірною, повною та оперативною інформацією про можливість працевлаштування на основі обліку вільних робочих місць та вакантних посад.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2015 року в адміністративній справі №826/8286/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У справі №826/8286/13-а суд дійшов висновку, що твердження позивача про порушення відповідачем його прав, зокрема, на забезпечення достовірною, повною та оперативною інформацією про можливість працевлаштування на основі обліку вільних робочих місць та вакантних посад, спростовується матеріалами справи. Також суд зазначив, що оскільки на запит позивача відповідачем надана запитувана інформація, враховуючи, що така інформація належним чином оприлюднена відповідачем, а відтак суд не знайшов підстав у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Таким чином, в межах вказаної адміністративної справи судами не встановлено факту надання позивачу недостовірної інформації за результатами розгляду його запиту від 17 грудня 2012 року.

Крім того, у січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2015 року в адміністративній справі №826/8286/13-а.

При цьому, в якості нововиявлених обставин ОСОБА_1 вказував, що відповідач на інформаційний запит позивача від 17 грудня 2012 року № Ч-1 надав інформацію про те, що у Київському коледжі транспортної інфраструктури за станом на 10 грудня 2012 року були наявні дві вакансії оператора комп'ютерного набору (лист від 19 грудня 2012 року № 6760); 29 грудня 2014 року заявнику стало відомо, що станом на 10 грудня 2012 року у Київському коледжі транспортної інфраструктури двох вакансій оператора комп'ютерного набору не було і не могло бути, оскільки це не передбачено штатним розписом. До заяви надано лист КЛТІ від 25 грудня 2014 року № 71, в якому зазначається про надсилання штатного розпису коледжу станом на 01 грудня 2012 року, який діяв на 10 грудня 2012 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Тобто, питання достовірності запитуваної позивачем інформації було предметом розгляду судом першої та апеляційної інстанції у справі №826/8286/13-а, крім того, позивач користався своїм правом перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, в листі від 19 грудня 2012 року (№ 6760) Солом'янський районний центр зайнятості повідомив, що Київський коледж транспортної інфраструктури надав дві вакансії оператора комп'ютерного набору в оперативному режимі (по телефону).

Статтею 20 Закону України «Про зайнятість населення» від 01 березня 1991 року № 803-XII (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), підприємства, установи і організації, незалежно від форм власності, їх службові особи зобов'язані сприяти проведенню державної політики зайнятості на основі, зокрема, інформування працівників про наявність вакантних робочих місць (посад), у тому числі з неповним робочим часом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про зайнятість населення», державна служба зайнятості: інформує громадян, підприємства, установи, організації, органи державної влади щодо наявності вільних робочих місць на підставі отриманих нею даних від роботодавців, забезпечує вільний доступ до інформації про попит на робочу силу осіб, які звертаються до державної служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, та сприяє роботодавцям у доборі працівників; сприяє громадянам у підборі підходящої роботи, бере участь в організації оплачуваних громадських робіт.

При цьому, згідно Методичних рекомендацій щодо надання центрами зайнятості соціальних послуг роботодавцям, затверджених наказом Державного центру зайнятості від 17 травня 2004 року № 61, джерелами інформації про вакансії та засобами її збору є, зокрема, телефонна розмова з роботодавцем.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій Київського міського центру зайнятості у наданні позивачу недостовірної інформацію про те, що з 10 грудня 2012 року у ДВНЗ «Київський коледж транспортної інфраструктури» були відкриті дві вакансії оператора комп'ютерного набору.

Дійсно, листом від 25 грудня 2014 року № 71 Державний вищий навчальний заклад «Київський коледж транспортної інфраструктури» направив ОСОБА_1 належним чином засвідчену копію штатного розпису ККТІ станом на 01 грудня 2012 року та повідомив позивача про те, що вказаний штатний розпис діяв до 10 грудня 2012 року.

З цього приводу суд погоджується з доводами відповідача, та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 64 Господарського кодексу України, підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

При цьому, власник або уповноважений ним орган має право у будь-який час внести зміни до штатного розпису, зокрема в разі структурної перебудови підприємства (створення нових або ліквідація наявних структурних підрозділів), у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (зміна розмірів оплати праці, розрядів і найменування посад і професій), при потребі ввести або вивести посади, професії, установити доплати (надбавки).

Тобто, посилання позивача на штатний розпис ДВНЗ «Київський коледж транспортної інфраструктури» не може бути єдиним та беззаперечним доказом того, що відповідач надаючи ОСОБА_1 інформацію надання двох вакансій оператора комп'ютерного набору в оперативному режимі (по телефону) діяв протиправно, чи надав недостовірну інформацію.

Таким чином, суд також не вбачає протиправності дій Київського міського центру зайнятості щодо наданні ОСОБА_1 у відповіді від 19 грудня 2012 року на його інформаційний запит недостовірної інформації про те, що 10 грудня 2012 року ДВНЗ «Київський коледж транспортної інфраструктури» надав дві вакансії оператора комп'ютерного набору в оперативному режимі (по телефону).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій.

Проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових та обґрунтованих підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 122, 138, 158-163 КАС, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання її копії повного тексту.

Суддя С.І. Нагорянський