Справа № 2-а-84/2010
Суддя: Бобровський І. М.
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
Справа № 2а-84/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2010 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді БОБРОВСЬКОГО І.М.

при секретарі ЗАЦЕПІНІЙ І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до інспектора Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення інспектора ДПС та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Первомайської роги ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення інспектора ДПС та скасування постанови серії ВЕ № 109982 від 29.11.2009 року. Мотивує свої вимоги тим. що згідно до постанови його визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАІІ і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 гривень. Вважає, що постанова незаконна, так як вій не допускав порушень правил дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги просить про задоволення позову. Пояснив, що 29.11.2009 року о 11.30 год. на своему автомобілі НОМЕР_1, рухався на автодорозі Ульянівка-Миколаїв коли на 110 км в м. Южноукраїнську був зупинений інспектором Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2, який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 109055 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху в населеному пункті. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, він порушив п.12.4 Правил дорожньою руху, оскільки його автомобіль рухався зі швидкістю 85 км/год., при допустимій 60 км/год., перевищивши встановлені обмеження швидкості па 25 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут». Постановою серії ВЕ № 109982 від 29.11.2009 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300.00 гри.. З рішенням інспектора не згоден, вважає його безпідставним і протиправним, а постанову про накладення адміністративного стягнення такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що в якості основного доказу його вини у перевищенні швидкості було пред'явлено прилад «Беркут», на екрані якого було зображено швидкість автомобіля 85 км/год. Але він рухався у загальному потоці автомобілів і ідентифікувати вказану швидкість не можливо оскільки на приладі не вказано ні державного номеру автомобіля, ні часу коли було зафіксовано вказану швидкість. За таких умов, встановити та довести, що вимірювалась саме швидкість його автомобіля, неможливо, а різниця у кілька секунд може означати, що насправді виміряна швидкість іншого автомобіля. Стверджує, що рухався в межах дозволеної швидкості, на даній ділянці дороги. Просить визнати протиправним рішення інспектора Первомайської роти ДПС ДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії ВЕ № 109982 від 29.11.2009 року про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач - інспектор Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, що дає можливість розглянути справу у його відсутність на підставі наявних доказів, у відповідності до ч.4 сі. 128 КАС України.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 В.1. підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до постанови серії ВЕ № 109982 від 29.11.2009 року. ОСОБА_1 29.11.2009 року о 11.30 год., на 105 км автодороги Ульянівка- Миколаїв в м. Южноукраїнську керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 85 км/год., швидкість вимірювалась приладом «Беркуг» № 0801122, повірка до 11.02.2010 року, чим порушив п.12.4 Правил дорожньою руху і його визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 гривень.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставили на яких

грунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною четвертою даної статті передбачено, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний надати суду всі документи і матеріали, які у нього маються і можуть бути використані, як докази по справі.

Позивач заперечує проти змісту постанови, указує на відсутність об'єктивних доказів скоєння ним правопорушення.

Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився та інших доказів про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення не надав, суд вправі вирішити справу на підставі доказів, що є в ній.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 26 лютого 2009 року № 77, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.04.2009 року за N374/16390, яка розроблена відповідно до вимог КУпАП і встановлює порядок провадження у справах про адміністративні провадження, та порядок їх обліку, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 109055 від 29.11.2009 року графі «Пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності», правопорушник власноруч написав, що не згоден з вказаним правопорушенням, проте інспектором не були допитані свідки правопорушення, та пояснення не долучені до матеріалів справи.

Слід зазначити, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що могли б істотно вплинути на прийняте у справі рішення не тільки порушує права правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП.

Крім того, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації. трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку суду продемонстрований інспектором ДПС позивачу прилад «Беркут», на якому були встановлені показники швидкості 85 км/год., не може бути доказом скоєння правопорушення оскільки за його допомогою неможливо встановити, який саме автомобіль рухався з перевищенням швидкості.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість доводів позивача ОСОБА_4 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. оскільки матеріали справи не містять належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що позивача не обгрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності у зв'язку з чим вважає за необхідне визнати протиправним рішення інспектора ДПС Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВЕ № 109982 від 29.11.2009 року за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86. 158-163. 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Первомайської роти ДПС УДАІ

УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення інспектора ДПС та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову серії ВР № 109982 від 29.11.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 300.00 грн., скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Южноукраїнського міського суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови та апеляційної скарги протягом двадцяти днів післяподання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя: І.М. Бобровський