Справа № 826/8955/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8955/15 Головуючий у 1-й інстанції:Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов»язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов»язання прийняти документи у позивача щодо приватизації житла та оформити приватизацію.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з»явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.11.2014 року позивач звернувся до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про приватизацію житла. До заяви ОСОБА_2 додав наступні документи: копію довідки Щорської міської ради від 17.03.2012 року №03-05/1344, копію довідки Щорської міської ради від 22.10.2014 року №03-05/731, копію довідки Державного ощадного банку України від 25.02.2014 року, копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду у справі №2а-13408/10/2670, копію ухвали Верховного Суду України від 03.09.2008 року.

Відділом (органом) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації було розглянуто заяву ОСОБА_2 стосовно приватизації частини комунальної квартири АДРЕСА_1 та направлено лист за №523 від 15.12.2014 року у якому зазначено, що у наданих позивачем довідках існують розбіжності, оскільки згідно довідки Щорської міської ради №03-05/731 від 22.10.2014 року позивач використав своє право на приватизацію житла повністю. Проте відповідно до довідки Щорського ТВБВ/10024/0131 Чернігівського відділення Ощадбанку України від 25.02.2014 року житлові чеки не були використані.

Також у зазначеному листі вказано, що позивач вже скористався пільгами, зазначеними у ст. 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» при приватизації за адресою: АДРЕСА_2, про що зазначено у довідці Щорської міської ради.

Відповідно до частини 1 та 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Громадяни, які мають житло на праві власності, можуть використовувати одержані житлові чеки для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Таким же чином можуть використовувати житлові чеки громадяни, які отримали їх в порядку компенсації за приватизовану квартиру (будинок).

Згідно статті 3 Закону приватизація здійснюється шляхом:

-безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю;

-продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Як зазначено у частинах 1-3 ст. 5 Закону, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно.

До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра. Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз ( ч.5 ст.5 Закону).

Відповідно до п.5 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009 року передача житла у власність громадян здійснюється безоплатно виходячи з розрахунку санітарної норми (21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Щорської міської ради від 17.03.2012 року №03-05/1344 зазначено, що позивач у 1993 році був зареєстрований у АДРЕСА_2 та приватизував 21 кв,м житла, а отже використав своє право на приватизацію житла повністю.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 10.06.2010 року у справі №15-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення пункту 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і, відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком.

На думку Конституційного Суду України, одноразовість приватизації житла законодавець обумовив номінальною вартістю житлового чека, а не кількістю квартир (будинків), площа яких відповідає цій вартості і встановленій санітарній нормі.

Отже, для приватизації державного житлового фонду житлові чеки вважаються використаними повністю, якщо у власність наймача і кожного члена його сім'ї безоплатно передано з державного житлового фонду загальну площу квартири (будинку) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Так само житловий чек є використаним у повному обсязі один раз, якщо його залишок після безоплатної приватизації житла, площа якого менша санітарної норми, використано для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду (ст. 4, ч. 2 ст. 5 Закону) або весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Таким чином тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого ч. 5 ст. 5 Закону.

Таким чином, КСУ визначив, що приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Отже, громадяни України, які приватизували житло з меншою площею, ніж передбачають санітарні норми, можуть на більш визначених правових підставах брати участь у приватизації іншого житла (квартири чи будинку), виходячи із невикористаної вартості житлового чека.

В ході апеляційного розгляду справи колегією суддів було витребувано додаткові докази у справі.

Згідно відповіді виконавчого комітету Щорської міської ради Чернігівської області від 16.10.2015 року позивач ОСОБА_2 проживав разом з батьками у 1993 році у м. Щорс, АДРЕСА_2 та приймав участь у приватизації будинку, де мешкала його сім»я, зокрема, у жовтні 1993 році позивач разом з сім»єю у складі чотирьох осіб приватизував будинок АДРЕСА_2. Була використана пільга на безоплатне отримання житла згідно ст. 6 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» так як батько ОСОБА_4 мав статус ветерана праці.

Загальна площа будинку під час приватизації складала 123,1 кв.м при нормі на безоплатну приватизацію 94 кв.м, а позивач приватизував ј частину будинку, що становить 30,775 кв.м при санітарній нормі 21 кв.м.

Позивач та члени його сім»ї були занесені до списку у Державному ощадному банку на отримання приватизаційних чеків.

Крім того, у зазначеному листі вказано, що оскільки площа приватизованого будинку перевищувала площу, яку мала право отримати сім»я наймача безоплатно житлові чеки наймачу та членам його сім»ї не видавались.

Відповідно до ст. 6 вищезазначеного Закону незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадянам займані ними будинки в яких мешкають громадяни, удостоєні звання ветерана праці.

Із матеріалів справи вбачається, що на момент приватизації квартири, батько позивача мав статус ветерана праці, а тому відповідно до ст. 6 Закону будинок був переданий у власність безоплатно без будь-яких доплат.

Та обставина, що батько позивача та члени його сім»ї не отримували в Ощадбанку житлових чеків не є свідченням того, що зазначені чеки не були використані, оскільки своє право на безоплатну приватизацію житла позивач використав разом з членами сім»ї.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач у повному обсязі використав своє право на безоплатну приватизацію житла, прийнявши участь у приватизації разом зі своєю сім»єю у 1993 році будинку АДРЕСА_2 Чернігівської області, а отже не має права на теперішній час на безплатну приватизацію житла.

Щодо вимог позивача про зобов»язання відповідача прийняти документи, подані відповідно до заяви від 19.11.2014 року, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції також правомірно було відмовлено в їх задоволенні, оскільки зазначена заява та додані до неї документи не відповідали вимовам чинного законодавства України, а тому і не могли бути предметом розгляду відповідним органом.

На дане звернення позивача відділом приватизації було розглянуто та надано позивачу відповідь від 15.12.2014 року в якій роз»яснено порядок приватизації житла, перелік необхідних документів для розгляду даного питання, а також зазначено які недоліки позивач повинен усунути у поданих документах.

Отже, оскільки позивач подав до органу приватизацію документи не у повному обсязі, підстав для їх прийняття та винесення відповідного рішення про приватизацію житлового приміщення у відповідача не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 21 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.