Справа № 653/427/15-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

21 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 653/427/15-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Крапівіна О.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Херсонська міська друкарня" на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Херсонська міська друкарня" до виконавчого комітету Генічеської міської ради, треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортне експедиційне комерційне підприємство "Транстехсервіс", ОСОБА_1 про оскарження рішення владних повноважень, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ПАТ "Херсонська міська друкарня" звернулося з адміністративним позовом про визнання нечинним рішення Генічеської міської ради № 437 від 21 грудня 2000 року з дати його прийняття.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2015 року провадження у справі було закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі від 03 вересня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Проте на думку суду апеляційної інстанції, вказані висновки суду першої інстанції є передчасними, оскільки зроблені без належного дослідження фактичних обставин та системного аналізу норм процесуального права відносно правових підстав для закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що на підставі оскаржуваного рішення було видано свідоцтво про право власності на 1/50 частину будівель за адресою АДРЕСА_1 ТОВ «Транспортне експедиційне комерційне підприємство» Транстехсервіс».

Відповідно до наданого позивачем листа вбачається, що ПАТ «Херсонська міська друкарня» за договором купівлі-продажу передало будівлю за адресою м. Генічеськ, пр. Миру,109 ТОВ «Видавництво Дніпро».

Одеським апеляційним господарським судом 03.06.2014 року по справі №923/1712/13 за позовом ТОВ «Видавництво Дніпро» до ФОП ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння встановлено, що 30.01.2003 року між ТОВ «Видавництво Дніпро» та ВАТ «Херсонська міська типографія» укладено договір купівлі продажу №2 будівель за адресою АДРЕСА_1.

Фактичним предметом спору у справі що розглядається є правомірність рішення органу місцевого самоврядування щодо оформлення права власності на приміщення трансагентства.

Так, за приписами частини першої статті 55, частини третьої статті 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

З метою реалізації конституційних прав кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, захисту виборчих прав, права на доступ до публічної служби тощо в Україні в системі судів загальної юрисдикції утворено адміністративні суди.

За змістом статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства зазначені положеннями цього кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Суб'єкт владних повноважень згідно з пунктом 7 частини 1 вищезгаданої статті КАС України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

На підставі пункту 2 частини 3 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до частини 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, слід враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

На підставі пункту 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року N 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" справи у спорах про захист порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів, що виникають із житлових правовідносин, згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року N 1618-IV розглядаються за правилами цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З огляду на положення частини 2 статті 17 КАС України спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб'єкта владних повноважень, пов'язані з реалізацією прав юридичних осіб (щодо обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нагляду і контролю за забезпеченням реалізації права громадян України на житло, додержання правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків тощо), є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

За змістом частини 1 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Ознаками державних актів є:

видача органом виконавчої влади;

видача в межах процедури державної реєстрації права власності, користування, що виникло на підставі правовстановлювального документа;

єдиний порядок оформлення;

фіксування факту державної реєстрації права власності на землю або користування землею.

Відповідно до п.10 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Оскільки порядок видачі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку перебуває у сфері публічно-правових відносин, то спори щодо дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень з приводу їх видачі підлягають розгляду адміністративними судами.

Стосовно висновку суду першої інстанції щодо непідсудності даного спору місцевому суду як адміністративному з огляду на те, що позов подано до місцевого органу виконавчої влади, а не до органу місцевого самоврядування, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає:

територіальну громаду;

сільську, селищну, міську раду;

сільського, селищного, міського голову;

виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;

старосту;

районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст;

органи самоорганізації населення.

Отже, можна дійти висновку, що виконавчі органи сільської, селищної, міської ради входять до системи місцевого самоврядування, а відтак, згідно пункту 1 частини 1 статті 18 КАС України вказаний спір належить до підсудності Генічеського районного суду Херсонської області як адміністративного.

Оскільки при винесенні ухвали порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, суд апеляційної інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України, приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали судді і постановлення нової ухвали з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Херсонська міська друкарня" - задовольнити, а ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2015 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян