Справа № 425/2248/15-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мирошникова О.Ш.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року справа №425/2248/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гайдара А.В., суддів Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 31 липня 2015 року у справі № 425/2248/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 31 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному з приводу відмови в перерахуванні пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2012, 2013, 2014 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії, яка складає 2960,62 гривень неправомірними. Скасовано розпорядження Управління Пенсійного Фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області № 772 від 03.03.2015 року. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області з 16.02.2015 року перерахувати ОСОБА_2 пенсію за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2012, 2013, 2014 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії, яка складає 2960,62 гривень. В решті позовних вимог відмовлено. (арк..справи 26-28)

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального права та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (арк..справи 30,31) У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження. Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно повідомлення № 82/12747 від 04.06.1997 року Міністерства внутрішніх справ України УВС Луганської області ОСОБА_2 встановлено пенсію за вислугу років з 28.05.1997 року (арк.справи 16).

До 26.05.2015 року позивач мав зареєстроване місце проживання у м.Сєвєродонецьку Луганської області та перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у місті Сєвєродонецьку Луганської області.

16.02.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у місті Сєвєродонецьку з заявою про призначення/перерахунок пенсії та просив перевести його на інший вид пенсії пенсію за віком (арк.справи 6, 17).

Згідно розпорядження Управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку № 772 від 03.03.2015 року ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на загальних умовах призначення з розрахунку загального стажу роботи у 41 рік 2 місяці 8 днів (арк.справи 18).

В зв'язку із зміною зареєстрованого місця проживання з 26.05.2015 року з міста Сєвєродонецька на місто Рубіжне пенсійну справу позивача було передано до Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області (надалі - УПФУ, відповідач) та з 01.07.2015 року позивача взято на облік відповідача (арк.справи 8-9).

19.06.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просить взяти його на облік та призначити йому пенсію за віком (арк.справи 19).

03.07.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про порахунок пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за три останні роки 2012-2014 року, що передують його зверненню із заявою від 16.02.2015 року про призначення йому пенсії за віком (арк.справи 7).

15.07.2015 року УПФУ у місті Рубіжному в Луганській області листом № 76/М-14 від 15.07.2015 року відмовило позивачу, з якого вбачається, що з 26.05.1997 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та виплачувалася до 28.02.2015 року, згідно заяви позивача його було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та для розрахунку розміру пенсії заробітна плата була взята за період з 01.07.2000 року по 31.01.2015 року згідно даних системи персоніфікованого обліку, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 2,36622. Згідно Постанови Кабінету Міністрів № 327 від 23.04.2012 року пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» застосування показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, середній заробіток за 2007 рік складає 1197,91 гривня (а.с. 8-9).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено колегією суддів, з 26 травня 1997 року позивач отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ). Досягнувши пенсійного віку, 11 липня 2013 року позивач звернувся до управління ГІФУ про призначення іншого виду пенсії, яка передбачена Законом № 1058-ІУ.

Управління ПФУ, провівши переведення на інший вид пенсії та перерахунок розміру пенсії, застосувало показник заробітної плати за 2007 рік, який було враховано при призначенні попереднього виду пенсії - пенсії за вислугу років.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка відповідно до положень статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто, тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватися норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відносно застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивач не надавав згоду на врахування заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку пенсія за віком повинна бути призначена позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що доводи відповідача, викладені у листі № 76/М-14 від 15.07.2015 року стосовно того, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» від 23.04.2012 року № 327 пенсії призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особа в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2005-2006 роки, перераховуються із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік у розмірі 1197,91 гривень, є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії, є протиправною.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 31 липня 2015 року у справі № 425/2248/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 31 липня 2015 року у справі № 425/2248/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.В.Гайдар

Судді І.А.Васильєва

Р.Ф.Ханова