Справа № 825/2002/15-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2002/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу позивача - управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прохорське» про стягнення сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н ОВ И В:

У червні 2015 року позивач - управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прохорське» заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій за квітень-травень 2015 року в сумі 13624,80 грн. на розрахунковий рахунок управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі №2258, код 24841460, МФО 353553 в ЧОУ АТ «Ощадбанк».

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята із порушенням норм матеріального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга - підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позовні вимоги - задовольнити.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області, в якості платника страхових внесків.

З 01 січня 2015 року відповідач не являється платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Судом першої інстанції встановлено, що у відповідача працювали громадяни, яким призначена пенсія на пільгових умовах.

Позивачем складено та направлено відповідачу Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині призначення пенсій, призначених відповідно до пунктів «ю»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року (а.с.8-9).

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, за квітень-травень 2015 року, в розмірі 13624,80 грн., яка в добровільному порядку відповідачем не сплачена.

Позивач - управління Пенсійного фонду України Борзнянському районі Чернігівської області звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом про стягнення вищевказаної заборгованості.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виплата пенсій, призначених відповідно до п. «в» та «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, чинним законодавством не передбачено відшкодування до державного бюджету витрат на виплату і доставку цих пенсій, а Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України визначена лише процедура відшкодування підприємствами витрат саме Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Колегія суддів, не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

Згідно з абз. 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до абз. 5 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, згідно зі статтею 14 Закону «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у контексті статті 14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - Особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 липня 2015 року №21-735-15.

З матеріалів справи вбачається, що особам, які працювали у відповідача, пенсії призначені відповідно до п. «в» та «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог - не відповідає обставинам справи.

Згідно з п. 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати ПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів ПФУ щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Згідно з п. 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга - підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прохорське» про стягнення сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій - задовольнити.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Статтею 202 КАС України передбачено, що підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової по справи, якою позовні вимоги - задовольнити.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 160, 198, 202, 207 КАС України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прохорське» заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій за квітень-травень 2015 року в сумі 13624,80 грн. на розрахунковий рахунок управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі №2258, код 24841460, МФО 353553 в ЧОУ АТ «Ощадбанк».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанову може бути оскаржено протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 22.10.2015.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді: Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.