Справа № 804/9842/14
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2015 р. Справа № 804/9842/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю агентство вантажних перевезень "Скайсервіс каргоедженсі" про стягнення коштів за податковим боргом, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, заявивши клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Агентство вантажних перевезень Скайсервіс каргоедженсі зареєстровано 19.02.1998 р., включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за ідентифікаційним кодом 25515705 та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
11.11.2013 року Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство вантажних перевезень Скайсервіс каргоедженсі щодо суми бюджетного відшкодування, за результатами якої складено акт № 970/151.
На підставі акту перевірки № 970/151 від 11.11.2013 року Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.01.2014 р.
10.12.2013 року Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство вантажних перевезень Скайсервіс каргоедженсі щодо суми бюджетного відшкодування, за результатами якої складено акт № 1240/151/25515705.
В акті зроблено висновок про порушення п.п. 200.1, 200.2, 200.3, 200.4, 200.7, 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 р. на 42 626 грн., занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до Державного бюджету України на 5535,00 грн.
На підставі акту перевірки № 1240/151/25515705 від 10.12.2013 р. Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 28.02.2014 р., № НОМЕР_3 від 28.02.2014 р.
Зокрема, у даному судовому рішенні зазначено, що винесенню оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 16.01.2014, № НОМЕР_2 від 28.02.2014, № НОМЕР_3 від 28.02.2014 передувало винесення Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 10.12.2013.
Отже, суд першої інстанції мав встановити, чи є узгодженим зобовязання, визначене податковим органом на підставі податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 10.12.2013.
Суд першої інстанції не встановив, що строк на оскарження платником податків ППР № НОМЕР_4 від 10.12.2013 не сплинув, а тому визначені в останньому суми податку не можна вважати узгодженим зобовязанням, про що зазначав позивач під час розгляду справи по суті.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 200.3 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг) або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Оскільки сума, визначена у вищевказаному податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_4 від 10.12.2013 на момент подання позивачем податкових декларації з ПДВ, які стали предметом камеральних перевірок, не була узгодженою, прийняті податкові повідомлення-рішення за наслідками таких перевірок, носять протиправний характер та підлягають скасуванню.
Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю агентство вантажних перевезень "Скайсервіс каргоедженсі" про стягнення коштів за податковим боргом не підлягають задоволенню.
Керуючись, ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю агентство вантажних перевезень "Скайсервіс каргоедженсі" про стягнення коштів за податковим боргом - відмовити.
Судові витрати по справі не стягуються.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1