Справа № 810/2256/15
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2256/15 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 02 грудня 2014 р. №№ 100260002/2014/000096/2, 100260002/2014/000098/2, 100260002/2014/000095/2, 100260002/2014/000099/2, 100260002/2014/000097/2, 100260002/2014/000094/2, від 8 грудня 2014 р. №№ 100260002/2014/000110/2, 100260002/2014/000106/2, 100260002/2014/000108/2, 100260002/2014/000109/2, від 9 грудня 2014 р. №№ 100260002/2014/000111/2, 100260002/2014/000112/2, від 16 грудня 2014 р. № 100260002/2014/000119/2, від 23 грудня 2014 р. №№ 100260002/2014/000134/2, 100260002/2014/000115/2.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки сторін суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2013 р. між позивачем (покупець) та Компанією "Danish Crown A/S" (Дания) (продавець) укладено контракт № 182 (далі - контракт), за умовами якого продавець продає, а покупець купує м'ясну продукцію в асортименті, кількості та за цінами, визначеними інвойсами, які є невід'ємною частиною контракту (т. 1 а.с. 19-23).

На виконання умов названого контракту позивач неодноразово ввозив на територію України товари (свинячу печінку морожену).

Протягом грудня 2014 р., під час чергового ввезення позивачем на митну територію України товарів - свинячої печінки мороженої без наявності теплової та кулінарної обробки, не консервованої, без вмісту складових сумішей, харчових добавок та приправ, торгівельна марка "Danish Crown", країна виробництва Данія, виробник "Danish Crown" та з метою їх митного оформлення, було подано до відповідача вантажно-митні декларації № № /2014/158343, 100260002/2014/162836, 100260002/2014/162822, 100260002/2014/158161, 100260002/, 100260002/2014/158325, 10260002/2014/158312, 100260002/2014/158309, 100260002/2014/158306, 100260002/2014/158310, 100260002/2014/158157, 100260002/2014/158189, 100260002/2014/158176, 100260002/2014/158153, 100260002/2014/158155 та зазначені в графі 44 цих декларацій інші документи (т. 1 а.с. 107-108, 122-123, 137-138, 152-153, 170-171, 185-186, 200-201, 215-216, т. 3 а.с. 1-2, 16-17, 31-32, 46-47, 62-63, 78-79, 93-94).

Відповідачем, з метою перевірки вартості імпортованих товарів, було витребувано від позивача додаткові документи, перелік яких наведено у протоколах обробки електронного документу (т. 1 а.с. 115, 130, 144, 162, 178, 192, 208, 223, т. 3 а.с. 9, 24, 38, 54, 70, 85, 124).

Проте, позивачем було подано до відповідача частину витребуваних документів (з письмовим поясненням щодо неможливості подати деякі з витребуваних документів) (т. 1 а.с. 119, 134, 149, 167, 182, 197, 212, 227, т. 3 а.с. 13, 25, 43, 59, 75, 90, 129).

Після цього, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості від 02 грудня 2014 р. №№ 100260002/2014/000096/2, 100260002/2014/000098/2, 100260002/2014/000095/2, 100260002/2014/000099/2, 100260002/2014/000097/2, 100260002/2014/000094/2, від 8 грудня 2014 р. №№ 100260002/2014/000110/2, 100260002/2014/000106/2, 100260002/2014/000108/2, 100260002/2014/000109/2, від 9 грудня 2014 р. №№ 100260002/2014/000111/2, 100260002/2014/000112/2, від 16 грудня 2014 р. № 100260002/2014/000119/2, від 23 грудня 2014 р. №№ 100260002/2014/000134/2, 100260002/2014/000115/2.

Позивач, вважаючи зазначені рішення неправомірними, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами правомірність винесення оскаржуваних рішень.

Судова колегія погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. ч. 2-3 ст. 57 Митного кодексу України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 цього Кодексу).

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено обов'язок декларанта подавати додаткові документи (за наявності) до визначеного частиною другою цієї статті загального переліку. При цьому такий обов'язок виникає у декларанта виключно у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У такому випадку декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності): 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу ,визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу (ч. 2 ст. 54 МК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у Главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 3 ст. 54 Митного кодексу України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина друга статті 55 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 2013 р. між позивачем (покупець) та Компанією "Danish Crown A/S" (Дания) (продавець) укладено контракт № 182 (далі - контракт), за умовами якого продавець продає, а покупець купує м'ясну продукцію в асортименті, кількості та за цінами, визначеними інвойсами, які є невід'ємною частиною контракту (т. 1 а.с. 19-23).

Згідно з п.2. Контракту ціни на товар встановлюються інвойсами на кожну партію товару. Ціна на товар включає в себе вартість продукту, тари, термоусадочної упаковки, маркування, витрати по митному оформленню вантажу в країні продавця. Валютою контракту є EURO (Евро). Загальна вартість контракту складає 2 000 000,00 EURO.

Згідно з п.8.1. Контракту, платежі за товар здійснюються шляхом грошового переказу в EURO на банківський рахунок продавця, а саме: оплата здійснюється через 30 днів з моменту отримання покупцем товару, згідно п. 3.1 і 3.2 контракту та за умови надання повного комплекту документів, вказаних в розділі 7 контракту.

На виконання умов названого Контракту позивач неодноразово ввозив на територію України передбачений ним товар (свиняча печінка морожена).

Зокрема, у грудні 2014 р., мали місце чергові ввезення позивачем на митну територію України товарів - свинячої печінки мороженої без наявності теплової та кулінарної обробки, не консервованої, без вмісту складових сумішей, харчових добавок та приправ, торгівельна марка «Danish Crown», країна виробництва Данія, виробник «Danish Crown».

З метою митного оформлення цих товарів позивачем до відповідача було подано вантажно-митні декларації № № /2014/158343, 100260002/2014/162836, 100260002/2014/162822, 100260002/2014/158161, 100260002/, 100260002/2014/158325, 10260002/2014/158312, 100260002/2014/158309, 100260002/2014/158306, 100260002/2014/158310, 100260002/2014/158157, 100260002/2014/158189, 100260002/2014/158176, 100260002/2014/158153, 100260002/2014/158155 та зазначені в графі 44 цих декларацій інші документи (т. 1 а.с. 107-108, 122-123, 137-138, 152-153, 170-171, 185-186, 200-201, 215-216, т. 3 а.с. 1-2, 16-17, 31-32, 46-47, 62-63, 78-79, 93-94).

Згідно з переліченими документами митна вартість товарів була визначена з урахуванням ціни, зазначеної у Контракті та інвойсі, тобто, за основним (першим) методом, та складала 0,33 - 0,42 EUR за кілограм товару відповідно.

Посадовою особою відповідача було опрацьовано подані позивачем документи та встановлено, що подані позивачем документи містять розбіжності та не мають всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості заявлених до митного оформлення товарів в результатами чого було прийнято рішення про витребування у позивача додаткових документів.

Зокрема, листами від 2, 8, 9, 16, 23 грудня 2014 р. відповідачем було витребувано у позивача зазначені в цих листах додаткові документи (т. 1 а.с. 115, 130, 144, 162, 178, 192, 208, 223, т. 3 а.с. 9, 24, 38, 54, 70, 85, 124).

У відповідь позивачем було направлено на адресу відповідача листи та додаткові документи, а також письмово повідомлено про неможливість подати один із запитуваних документів, а саме, виписку із бухгалтерської документації, оскільки п. 8.1 контракту передбачено, що оплата здійснюється через 30 днів з дати інвойса. (т. 1 а.с. 119, 134, 149, 167, 182, 197, 212, 227, т. 3 а.с. 13, 25, 43, 59, 75, 90, 129).

02, 08, 09, 016 та 23 грудня 2014 р. відповідачем було прийнято спірні рішення про коригування митної вартості товарів № № 100260002/2014/000096/2; 100260002/2014/000098/2; 100260002/2014/000095/2; 100260002/2014/000099/2; 100260002/2014/000097/2; 100260002/2014/000094/2; 100260002/2014/000110/2; 100260002/2014/000106/2; 100260002/2014/000108/2; 100260002/2014/000109/2; 100260002/2014/000111/2; 100260002/2014/000112/2; 100260002/2014/000119/2; 100260002/2014/000134/2; 100260002/2014/000115/2, якими визначено митну вартість імпортованих позивачем товарів за шостим (резервним методом) в сумі 0,64 - 0,65 EUR за кілограм (т. 1 а.с. 120, 135, 150, 168, 183, 198, 213, 228, т. 2 а.с. 14, 29, 44, 60, 76, 91, 130-131).

Отже, з наведеного вбачається, що позивачем, з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів - свинячої печінки мороженої, подавалися митному органу відповідні обов'язкові та додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості імпортованих товарів, які не були визнані відповідачем достатніми для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені документи є такими, що повною мірою ідентифікують оцінювані товари та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню та підтверджують їх ціну, що підлягає сплаті на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість зазначених товарів за ціною договору.

Крім того, товари - свиняча печінка морожена завозилися на митну територію України позивачем за ціною нижчою ніж ціна, визначена митним органом.

За таких обставин, у посадової особи відповідача не було законних підстави для коригування заявленої митної вартості товарів - свиняча печінка морожена з 0,33 - 0,42 EUR за кілограм до 0,64 - 0,65 EUR за кілограм.

Крім того, відповідачем не надано суду жодного документа на підтвердження застосування ним послідовно 2, 3, 4 та 5 методу визначення митної вартості товарів.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № № 100260002/2014/000096/2; 100260002/2014/000098/2; 100260002/2014/000095/2; 100260002/2014/000099/2; 100260002/2014/000097/2; 100260002/2014/000094/2; 100260002/2014/000110/2; 100260002/2014/000106/2; 100260002/2014/000108/2; 100260002/2014/000109/2; 100260002/2014/000111/2; 100260002/2014/000112/2; 100260002/2014/000119/2; 100260002/2014/000134/2; 100260002/2014/000115/2 є незаконними та необґрунтованими.

В свою чергу, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.