Справа № 809/1328/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 р. Справа № 876/8409/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції (далі - відповідач), третя особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), в якому просив визнати виконавчі дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції щодо винесення рішення про передачу документів на продаж нерухомого майна на прилюдних торгах - неправомірними та незаконними.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 05.02.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: офіс, загальною площею 55,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому АКБ «Укрсоцбанк» на підставі судового рішення було звернено стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження та винесено рішення про передачу документів на продаж нерухомого майна на прилюдних торгах.

18.03.2015 року Державне підприємство «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» направило на адресу проживання боржника рекомендований лист №755, повідомлення про проведення електронних торгів 30.03.2015 року щодо реалізації предмета іпотеки - офіс, загальною площею 55,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Дії відповідача є неправомірними всупереч ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), оскільки позивача не було повідомлено про результати визначення вартості чи оцінки майна, чим позбавлено його проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Як наслідок, державний виконавець грубо порушив вимоги норм Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов»язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку, повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Всупереч ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не повідомив мене про результати визначення вартості чи оцінки майна, чим позбавив мене права подати заперечення, оскільки встановлена початкова ціна продажу майна - 671 707, 00 грн. не відповідає дійсній вартості.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.11.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист від 02.08.2010 року №6/52-11 на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків у справі №846/10 (а.с. 53).

Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 01.02.2013 року №36323251 відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа від 25.12.2012 року №6-52/11, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 1 008 727,16 грн. боргу та 10 487,27 грн. витрат, пов»язаних з вирішенням спору третейським судом (а.с. 52).

Згідно з актом опису та арешту майна від 13.08.2013 року ВП № 36323251, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції описано та арештовано майно боржника ОСОБА_1, а саме: офісне приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48-51).

Постановою від 04.02.2014 року №36323251 державного виконавця органу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції призначено експерта, суб»єкта оціночної діяльності ОСОБА_2, яку зобов»язано надати звіт про оцінку майна. (а.с. 47).

28.10.2014 року суб»єктом оціночної діяльності - підприємцем ОСОБА_2 складено звіт про оцінку майна за №576-ІФ (а.с. 45-46).

Відділом Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції листом від 14.11.2014 року, направлено ОСОБА_1 копію звіту експерта про вартість описаного та арештованого майна № 576-ІФ та повідомлено про право на оскарження протягом 10 днів з моменту отримання (а.с. 32-33).

Також судом встановлено, що на виконання ухвали Івано-Франківського міського суду від 11.09.2014 року у справі № 344/8792/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції постановою від 24.10.2014 року ВП № 45189272 накладено арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 67-69).

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 5 частини 3 вказаної статті Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Статтею 52 Закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

Відповідно до ст. 62 Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Статтею 58 Закону передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб»єкта оціночної діяльності - суб»єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності - суб»єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

Згідно з ч. 1 ст. 20 цього Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з»ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу (ч. 5 ст. 20 цього Закону).

Таким чином, з системного аналізу наведених норм права випливає, що дії державного виконавця щодо арешту майна ОСОБА_1 вчинені згідно законодавства.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до листа направленого відділом державної виконавчої служби України Івано-Франківського міського управління юстиції від 14.11.2014 року № В-1 38700 ОСОБА_1 позивача було повідомлено про звіт експерта про вартість описаного та арештованого майна та про право у разі незгоди з оцінкою має право на оскарження в Івано-Франківський міський суд протягом 10-ти днів з моменту отримання.

Таким чином, доводи апелянта про те, що йому не було надіслано на фактичну адресу місця проживання листа-повідомлення про оцінку майна є необґрунтованими, оскільки позивачем не надавалась інформація про зміну місця проживання боржника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки державним виконавцем вчинені дії щодо арешту описаного майна, які не суперечать законодавству, суб»єктом оціночної діяльності надано звіт оцінки майна позивача, листом-повідомленням ОСОБА_1 повідомлялось про вчинену оцінку майна та звіт експерта про вартість описаного та арештованого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів та фактичних обставин справи, колегія суддів прийшла до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2015 року у справі № 809/1328/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький