Справа № 342/1245/14-а,2-а/342/71/2014
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Справа № 876/1005/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О.,Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Котиківської сільської ради Городенківського району на постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Котиківської сільської ради Городенківського району про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила скасувати рішення Котиківської сільської ради Городенківського району від 02.09.2014 р. про відмову у наданні їй у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування ж/б, господарських будівель і споруд, площею 0,1670 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та зобов'язати скликати позачергову сесію, на якій прийняти рішення про надання позивачці у власність спірної земельної ділянки.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.12.2014 р. позов було задоволено частково. Вирішено скасувати оскаржуване рішення та зобов'язано сільську раду переглянути заяву позивача про надання їй у власність земельної ділянки.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржила Котиківська сільська рада. В скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 подавала заяву про добровільну відмову від спірної земельної ділянки, після чого, за результатами її розгляду, виконавчим комітетом було прийняте рішення про припинення права користування нею, а вилучена земельна ділянка була передана до земель запасу сільської ради. Суд першої інстанції помилково застосував ст.118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), оскільки позивач не користувалася спірною земельною ділянкою, не обробляла її та не сплачувала земельний податок. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу представник позивача вказує на те, що відповідно до рішення Конституційного суду України дана справа підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що 02.09.2014 р. Котиківською сільською радою Городенківського району було прийнято рішення №954-24/2014 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1», яким було вирішено відмовити ОСОБА_1 у передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,1670 га. кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться по АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що 26.04.2001 р. виконавчим комітетом Котиківської сільської ради прийнято рішення №29 «Про припинення права користування земельною ділянкою для житлового будівництва ОСОБА_1».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції не взяв до уваги рішення сільської ради від 26.04.2001 р. про вилучення у позивачки спірної земельної ділянки та факт її передачі гр.гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки представником відповідача в судовому засіданні не було спростовано доводи позивача та її представника про те, що у 2001 році вона жодної заяви до сільської ради про відмову від спірної земельної ділянки не подавала. Крім того, надання земельних ділянок гр.гр.ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без визначення площ також не підтверджує того, що саме спірну земельну ділянку їм було передано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених ЗК України, провадиться один раз по кожному виду використання.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Як передбачається п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

У відповідності до ч. 7 ст. 118 ЗК України сільська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції було встановлено, що 19.08.1994 р. Городенківською міською радою було прийнято рішення №57 «Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва», яким гр.ОСОБА_1 було виділено у безстрокове користування земельну ділянку під будівництво житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1, площею 1000 кв.м.

19.11.1994 р. було затверджено проект забудови земельної ділянки. Дану земельну ділянку було винесено в натурі на підставі Акта від 29.11.1994 р.

Згідно рішення Котиківської сільської ради від 05.04.2013 р. № 766-17/2013 було надано дозвіл ОСОБА_1 на складання технічної документації із землеустрою щодо оформлення безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1. Останньою було виготовлено технічну документацію на вказану земельну ділянку, на якій було встановлено зовнішні межові знаки та було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 та розмір цієї ділянки 0,167 га.

Колегія суддів не бере до уваги твердження Котиківської сільської ради, що рішенням виконкому Котиківської сільської ради №29 від 26.04.2001 р. було вилучено надану змивачу земельну ділянку 19.08.1994 р. за її заявою, оскільки представником апелянта ніяким чином не спростовано тверджень позивача та його представника про те, що в 2001 році вона жодної заяви до сільської ради про відмову від спірної земельної ділянки не подавала. Також апелянт підтвердив довідкою №158 від 05.03.2014 р., що ОСОБА_4 дійсно користується земельною ділянкою площею 0,167 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 згідно рішення Городенківської міської ради №57 від 19.08.1994 р.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , що надання земельних ділянок без визначених площ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 також не підтверджує того, що саме цю земельну ділянку позивача їм надали у власність.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У зв'язку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи та прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Котиківської сільської ради Городенківського району - залишити без задоволення, а постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2014 року по справі №342/1245/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 20.10.2015 р.