Справа № 2-а-420/10
Суддя: Борис О. Н.
Дата ухвалення: 2010-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-а-420/10
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., при секретарі Хазієвій Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ІДПС БДПС ВДАІ міста ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, третя особа: ВДАІ м. Кривого Рогу, -
27 жовтня 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора ІДПС БДПС ВДАІ м. Кривого Рогу протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у сумі 300 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні нього та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності складено неправомірно, тому підстав для визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не було.
Позивач у судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на ті самі підстави, про що свідчить його заява в матеріалах справи.
Відповідач та третя особа по справі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, неповідомлення ними про причини неприбуття, не є перешкодою для розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ч. 4 КАС України.
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а адміністративний позов підлягає задоволенню. До даного висновку суд приходить з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Рішення відповідача постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06.03.2008 №2).
Як вбачається з матеріалів справи, 14 червня 2009 року відповідачем по справі було складено протокол, відповідно до якого ОСОБА_1, 14.06.2009 р. о 02.55 год., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці Волгоградська в м. Кривому Розі, виїжджаючи з прилеглої території здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнувши подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки. З вказаним протоколом позивач не погоджується. На підставі цього протоколу відповідачем була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 300 грн.
При розгляді адміністративної справи зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правової адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.
Відповідно до п. 8.1. ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофора, а також регулювальником. За порушення вказаних вимог передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Перед прийняттям рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суб`єкт владних повноважень повинен, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача. Натомість, таких доказів постанова не містить. В порушення вказаних вимог при накладенні стягнення на позивача не було повно, всебічно та обєктивно зясовано обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином та не було доведено причетність позивача до вчиненого правопорушення.
Крім того, на підставі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та іншими документами.
Також на підставі статті 268 КУпАП - «Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
У даному випадку позивач був позбавлений права доводити свою правоту та можливості давати пояснення, користуватися юридичною допомогою.
Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає: «Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів».
Підтвердження вчинення адміністративного правопорушення є докази.
Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до процесуального закону, компетентними органами та в установленому порядку. А належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.
Згідно до статті 71 ч. 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач у судове засідання не зявився, свої заперечення не обґрунтував.
Відповідно до вимог частини 2 статті 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне конкретніше сформулювати резулютивну частину постанови з метою можливості її виконання у подальшому.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 6-12, 69-71, 87, 99, 100-106, 128, 159 КАС України, ст. ст. 122, 247, 252, 289 КУпАП суд,
П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ІДПС БДПС ВДАІ міста ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, третя особа: ВДАІ м. Кривого Рогу - задовольнити в повному обсязі.
Визнати дії субєкта владних повноважень ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладання штрафу у сумі 300 грн на ОСОБА_1 протиправними.
Постанову серії АЕ № 219080 від 14 червня 2009 року винесену субєктом владних повноважень інспектором ІДПС БДПС ВДАІ міста ОСОБА_2 ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладання штрафу у сумі 300 грн на ОСОБА_1 скасувати.
Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя Борис О.Н.
Повний текст постанови виготовлено 30 квітня 2010 року.