Справа № 2а-4998/10/2670
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2010-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-4998/10/2670

О К Р Е М А У Х В А Л А

15 вересня 2010 року № 2а-4998/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., при секретарі судового засідання Поліщук О.А., розглянувши позовну заяву

за позовом

Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва

до

Акціонерного товариства закритого типу "ДВК"

про

стягнення податкового боргу у розмірі 392 828,70грн.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення податкового боргу в розмірі 392 828,70 грн.шляхом зарахування коштів на відповідні рахунки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначений борг виник внаслідок набуття статусу податкового боргу визначеним позивачем податковим зобов’язанням з податку на прибуток та самостійно визначеними відповідачем в Розрахунках комунальним податком та земельним податком.

Всупереч вимог ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" позивач до складу податкового боргу включив як з узгоджені податкові зобов’язання, так і штрафи за порушення обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій, змішав поняття податкового боргу та штрафу.

Зазначене призвело до необгрунтованого завищення позивачем суми податкового боргу для погашення якої може бути звернено стягнення на активи боржника.

Одночасно заявлена позивачем сума податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 377,55 грн. є меншою, ніж та, що підтверджується матеріалами справи - 333 555 грн. Представник позивача пояснив, що сума 377,55 грн. помилково зазначена.

У зв'язку з цим, суд змушений був відкладати розгляд справи для усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Таким чином, суд звертає увагу на неналежну підготовку до справи представника позивача та вкрай недбалу підготовку позовних матеріалів.

Крім того, позивач, звернувшись до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу не врахував наступного.

Відповідно до п.11 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу" державні податкові інспекції виконують, зокрема, такі функції: подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Порядок звернення стягнення на майно платника податків в рахунок погашення податкового боргу визначено Законом України "Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Згідно з п.3.1.1 ст.3 зазначенного Закону активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу. У разі, якщо такого платника податків визнано банкрутом, черговість задоволення претензій кредиторів визначається законодавством про банкрутство.

Таким чином, податковий борг може бути стягнутий лише шляхом звернення стягнення на активи. Альтернативних способів примусового порядку погашення податкового боргу не передбачено.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" з метою захисту інтересів бюджетних споживачів активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно із законом та не потребує письмового оформлення.

Податковий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі застав за умови строку дії такої податкової застави більш як десять календарних днів.

Відповідно до ст. 9 зазначеного Закону передбачено застосування адміністративного арешту активів платника податків (далі - арешт активів), який є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.

Відповідно до п.п. 10.1.1 п.10.1 ст.10 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків.

Позивачем з огляду на приписи п.1.7 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не вказано на які саме активи відповідача має бути звернуто стягнення. Також не надано доказів проведення заходів з розшуку таких активів та його результатів, зокрема не перевірялася наявність у відповідача грошових коштів на вказаних позивачем у позові розрахункових рахунках, податкові вимоги направлені на суму меншу, ніж податковий борг, що існував на той час.

Вказані докази мають значення для розгляду справи, оскільки саме дії податкового органу, а не судове рішення само по собі, мають значення для досягнення суспільно важливої мети - примусового стягнення податкового боргу, забезпечення неухильного виконання податкового законодавства. Надання таких доказів є обов’язком суб’єкта владних повноважень –позивача по справі, оскільки підтверджує дотримання встановленої законодавством процедури звернення стягнення на активи та принципів вчинення дій органом владних повноважень (ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України) та дотриманням вимог п.4 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України в частині викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не виконав вимог вищезазначених положень законодавства, спрямованих на погашення податкового боргу відповідача.

Подання не належним чином оформеного позову мало на меті протиправний перерозподіл компетенції суб'єктів владних повноважень в податкових правовідносинах шляхом безпідставного покладення функцій податкового органу, щодо адміністрування податків, на Державну виконавчу службу та звільнення податкового органу від реалізації встановленої законом компетенції: з розшуку та визначення активів, на які може бути звернено стягнення в рахунок погашення податкового боргу; з контролю податкової застави та здійснення, у разі необхідності, адміністративного арешту активів або списання податкового боргу.

Згідно з п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу (далі - органи стягнення), є виключно податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.3 цього Закону примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Отже, компетенція державного виконавця в частині здійснення заходів з погашення податкового боргу обмежується виконанням виключно передбачених в ст.3 зазначеного Закону виконавчих документів.

Крім того, зазначена вище ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" повноважень державного виконавця щодо стягнення податкових платежів не передбачає.

Так, позивач, звернувшись до суду з позовними вимогами про стягнення боргу, переклав обов'язок по опису майна боржника - відповідача по справі на судові органи та виконавчу службу.

Відповідно до ст.166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Під час обговорення обставин справи та дослідження матеріалів справи було виявлено порушення вимог чинного законодавства з боку позивача, суд вважає за доцільне оголосити позивачу окрему ухвалу.

Керуючись положеннями ст. 160, 165, 166 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, —

У Х В А Л И В:

1. Винести окрему ухвалу стосовно ухилення від виконання посадовими особами Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва вимог законів України "Про державну податкову службу в Україні", "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

2. Направити окрему ухвалу до Державної податкової адміністрації України у місті Києві для вжиття заходів щодо встановлення осіб, з вини яких допущені вказані вище порушення вимог чинного законодавства України та притягнення їх до відповідальності.

3. Зобов'язати Державну податкову адміністрацію України у місті Києві з метою уникнення в майбутньому невиконання державними податковими інспекторами вимог закону щодо звернення стягнення на активи платника податків в рахунок погашення податкового боргу надати їм роз'яснення щодо порядку виконання приписів п.3.1.1 п.3.1 ст. 3, ст.7 та ст. 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

4. Зобов'язати Державну податкову адміністрацію України у місті Києві надати суду повідомлення про вжиті заходи не пізніше одного місяця з дня отримання даної ухвали.

5. Ухвалу направити до Державної податкової адміністрації України у місті Києві та Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва.

Окрема ухвала набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується.

Суддя Р.О. Арсірій