Справа № 2-а-618/2010
Суддя: Криворучко І. В.
Дата ухвалення: 2010-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а-618/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2010р.

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Криворучко І.В.

при секретарі Бердник О.І.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Ніжинського взводу ДПС ОСОБА_2, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла зазначена заява, обґрунтовуючи та підтримуючи яку позивач зазначає, що інспектором Ніжинського взводу ДПС ОСОБА_2 відносно нього 09.05.2010р. було винесено постанову за ч.1 ст.122 КпАП України, якою на нього накладено штраф у розмірі 260 грн.

Вказану постанову він вважає незаконною та просить її скасувати, оскільки при її винесенні було допущено ряд порушень вимог нормативно-правових актів України, на підставі яких показання технічного пристрою ВІЗІР (серійний №812584) одержані 09.05.2010р. о 15-58 год. на 27 км а/д Кіпті-Глухів-Банівськ не можна вважати допустимим доказом по справі, а саме:

09.05.2010р. він рухався автомобілем «Шкода» д.н.з.АІ 54 09 АР по дорозі Кіпті-Глухів зі швидкістю не більше 90 км/год.

Автомобіль ДПС рухався в зустрічному напрямку відносно позивача, крім того, при зупиненні ОСОБА_1 працівник ДПС не представився, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не був залучений свідок, також працівником ДПС не було враховано пояснення самого правопорушення. На вимогу правопорушника йому не було предявлено карту маршрутного патрулювання, у самій постанові відсутні дані про те, хто саме проводив фіксацію. При складанні протоколу працівником не було Виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відео матеріали, показання свідків, тощо). Правопорушнику не було розяснено його прав, зокрема права скористатися юридичною допомогою.

Позивач в судове засідання не з»явився, але в своїй письмовій заяві позов підтримує в повному обсязі та просить справу слухати в його відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, своїх заперечень та пояснень суду не надав, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Суд, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши, в сукупності докази по справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, дійсно інспектором Ніжинського взводу ДПС ОСОБА_2 відносно нього 09.05.2010р. було винесено постанову за ч.1 ст.122 КпАП України, якою на нього накладено штраф у розмірі 260 грн.(а.с.3-4).

Але відповідно до чинного законодавства, дійсно вказана постанова винесена з порушеннями.

Правопорушнику ОСОБА_1 не було предявлено картку маршрутного патрулювання згідно інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, наказ №111 п.10.6.

Згідно п.1 ст.217 КпАП України, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративне правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання своїх службових обовязків.

Вказаний у постанові прилад може за своїми технічними можливостями фіксувати швидкість іншого автомобіля, який рухається поруч, а не того, який рухається по зустрічній смузі руху. Прилад має регулювання поля зору і воно може бути спеціально звужено при використанні приладу ВІЗІР, щоб в це поле не потрапив сусідній автомобіль. Відсутні жодні підстави, підтверджені належними доказами, що швидкість належить саме автомобілю правопорушника.

У постанові відсутні посилання на те, хто саме проводив фіксацію. Між тим, це повинно бути зазначено, оскільки у відповідності до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС України, від 13.11.2006р. №111,, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

Також порушуючи п.1.6 Розпорядження МВС №466 від 21.05.2009р. інспектор не поставив прочерки в графах «Свідки чи потерпілі». Але ДАІ зобовязано: «Виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відео матеріали, показання свідків, тощо)». Такі дії можуть бути підґрунтям для фальсифікації, що неприпустимо.

Позивачу не було розяснено, що відповідно до ст..63 Конституції України та ст..268 КпАП України, моїх прав.

Інспектор своїми діями порушив вимоги ст..268 та ст..256 КпАП України при складанні протоколу особі, яка притягається до відповідальності, розяснюються права і обовязки, передбачені ст..268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Також порушено мої права скористатися юридичною допомогою ст.268 КпАП України: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Також зазначене право правопорушника на правову допомогу гарантується ст.59 Конституції України: «Кожен має право на правову дорогу… Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав». Дане право є непорушним та не може бути обмеженим в жодному випадку в силу ст.64 Конституції України.

Відповідно до ст.ст.106,162 КАС України, враховуючи що при розгляді адміністративної справи відповідачем були грубо порушені права позивача, що охороняються законом, що є першим завданням згідно ст.1 КУпАП, реалізувати які позивача позбавив відповідач(відсутність розяснення його прав, відсутність однозначних доказів), не правильне застосування вимог ст.258, та 33 КУпАП.

На підставі ч.5 ст.288 КпАП України, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі наведеного, керуючись інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, наказ №111, Розпорядження МВС №466 від 21.05.2009р., ч.1 ст.127,33,258,268,256 КпАП України, ст.ст.59,64 Конституції України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії CВ №183038 від 09.05.2010р. по справі про накладення на мене, ОСОБА_1, адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КпАП України в розмірі 260 грн.

Провадження по справі закрити.

На постанову суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом 10(десяти) днів з дня її проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України

Суддя І.В.Криворучко