Справа № 377/667/15-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 377/667/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Малишенко Т.О. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 11 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання незаконними дії суб'єкта владних повноважень, скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання призначити та виплачувати пенсію з урахуванням пільгового стажу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Славутицького міського суду Київської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, в якому просив:

- визнати незаконною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області від 26.11.2014 року у зарахуванні періоду його роботи з особливо шкідливими умовами праці в населених пунктах зони відчуження, а саме: Залісся, Кошівки, Зимовище, Паришів, Машево, ст.Шепеличі з 08 травня 1986 року по 10 травня 1986 року за довідкою форми №188 від 22.10.1992 року, у пільговий стаж роботи для призначенні пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних у встановленому порядку Кабінетом Міністрів України, у відповідності до п. п."а" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та ч.1 п.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та призначені пенсії з 23.09.2014 року;

- зобов'язати УПФУ у м. Славутичі Київської області зарахувати період його роботи з особливо шкідливими умовами праці в населених пунктах зони відчуження, а саме: Залісся, Кошівки, Зимовище, Паришів, Машево, ст.Шепеличі з 08 травня 1986 року по 10 травня 1986 року за довідкою форми №188 від 22.10.1992 року до спеціального трудового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних у встановленому порядку. Кабінетом Міністрів України, який дає позивачу право на пенсію на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, згідно п.п. "а" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та ч.1 п.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та призначити пенсію з 23.09.2014 року.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 11 серпня 2015 року даний позов задоволено повністю.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23.09.2014 року позивачем подав до Управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області заяву про призначення йому пенсії за віком згідно частини 1 п.1 абз.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням загального терміну наявного у нього трудового стажу роботи на посадах та за професією в особливо шкідливих умовах праці, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003року.

За рішенням начальника УПФУ у м. Славутичі Київської області від 26.11.2014 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.1 п.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач не погоджуючись з підставами для відмови у призначенні йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку звернувся до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках, незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, працівники державних, громадських, інших установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років.

Згідно із ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, при зверненні за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного законом, особи, а саме, учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ІІІ категорій, повинні надати, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідку про період (періоди) участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати. При цьому, довідки про перебування особи в зонах відчуження, обов'язково повинні містити підставу видачі та посилання на первинні документи, якими підтверджується даний факт.

Для підтвердження участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС можуть братися до уваги довідка архівної установи або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, зі змісту пункту 7 вказаного Порядку слідує, що підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як свідчать матеріали даної справи, факт перебування позивача в зоні відчуження підтверджується, зокрема, наказом Київської обласної ради УТМР №49 від 06 травня 1986 року про направлення його в період з 08 травня 1986 року по 10 травня 1986 року в населені пункти Залісся, Кошівка, Зимовище, Паришів по відстрілу бродячих собак і котів. Дана обставина підтверджується також наявними в справі довідками №68 від 26 серпня 1988 року та №188 від 22 жовтня 1992 року.

Разом з тим, згідно наказу №108-к від 06.11.1985 року, що подавався позивачем до УПФУ у м. Славутичі Київської області, ОСОБА_2 направлявся в лісові масиви в районі розташування селищ Залісся, Кошівка, Зимовище, Паришів, Ст. Шепеличі, Машево для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у межах 30-ти кілометрової зони відселення.

Крім того, колегія суддів зважає на наявність в матеріалах справи копії довідки Українського товариства мисливців та рибалок Київської обласної Ради від 22.10.1992 р. № 188, якою підтверджується факт виплати позивачу заробітної плати в сумі 48 крб.30коп. за виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в населених пунктах Зимовище, Ст. Шепеличі, Машево, розмір якої було нараховано з урахуванням коефіцієнта 2,0 згідно постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.86р.,№207-7 та Ради Міністрів України від 15.06.90р. №131.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Водночас, як було вірно зазначено судом першої інстанції, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується наявною в справі копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, серія А № 218501, виданого Мінпраці України 20.04.2010р.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 14 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Статтею 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку.

Крім того, відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; про пільгове оподаткування суб'єктів господарювання, що діють на територіях, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Вимагаючи надання довідок про період роботи (служби) у зоні відчуження, відповідач фактично створює умови для перевірки обставин, які вже встановлені при вирішенні питання щодо надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а наданими ним документами підтверджено період його роботи у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги колегія суддів знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 11 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.