Справа № 1419/1185/2012
Суддя: Демінська О. І.
Дата ухвалення: 2012-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 1419/1185/2012
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2012 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Демінської О.І, при секретарі Міріченко О.М., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача- Височинського І.Е., представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення від 17 лютого 2012 р. № 17 «Про відмову в наданні земельної ділянки громадянину України ОСОБА_1В.», зобовязання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

Керуючись ст.ст. 8, 11, 86, 161 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення від 17 лютого 2012 р. № 17 «Про відмову в наданні земельної ділянки громадянину України ОСОБА_1В.», зобовязання до вчинення дій, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі в апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Головуючий

Справа № 1419/1185/2012

П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2012 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Демінської О.І, при секретарі Міріченко О.М., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_4, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення від 17 лютого 2012 р. № 17 «Про відмову в наданні земельної ділянки громадянину України ОСОБА_1В.», зобовязання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення від 17 лютого 2012 р. № 17 «Про відмову в наданні земельної ділянки громадянину України ОСОБА_1В.», зобовязання до вчинення дій. На обгрунтування позову зазначив, що будучи власником комплексу будівель і споруд, розташованого за адресою: Миколаївська область Новоодеський район вул. Репіна, 56, 16.12.2012 р. звернувся до Новоодеської міської ради Миколаївської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки розміром 0,74 га, які згідно вимог ст. 120 ЗК України, перейшли у його користування, як власника вказаного комплексу будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства, у задоволенні якої Рішенням № 17 ХVІІ сесії шостого скликання Новоодеської міської ради йому було відмовлено, чим порушено його право на володіння, користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, право на використання належного йому майна для ведення особистого селянського господарства. Крім того послався на те, що рішенням Новоодеської міської ради № 24 від 20.06.2008 р. аналогічна його заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки розміром 0,55 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в межах м. Нова Одесса по вул. Репіна 56 «А була задоволена, проте вказане рішення скасовано за його ж заявою.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали з підстав у ньому викладених, просили про їх задоволення.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили, пославшись на те, що оскаржуване рішення є законним та обгрунтованим, оскільки під час його прийняття було враховано інтереси громади м. Нова Одеса з питань фоормування раціональної системи землеволодіння і землекористування та той факт, що земельна ділянка розміром 0,74 га, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства звернувся позивач належить до земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення і зміна цільового призначення вказаної земельної ділянки недоцільна.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив факти, що мають значення для вирішення спору, та відповідні ним правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач, є власником комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Миколаївська область Новоодеський район м. Нова Одесса, вул. Репіна, 56, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.12.2003 р.

Позивач 16.12.2011 р. звернувся до Новоодеської міської ради із заявою про надання йому дозволу на розробку правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що перебуває у його користуванні, орієнтовною площею 0,74 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Рєпіна, 56 «А в м. Нова Одеса, одночасно просив про скасування попереднього рішення міської ради № 24 від 20.06.2008 р. ХХІ сесії 5 скликання про надання йому дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,55 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Репіна, 56 «А в межах м. Нова Одеса.

Рішенням Новоодеської міської ради № 20 від 23.12.2011 р. ХV сесії шостого скликання було відмінено дію вказаного рішення, а оскаржуваним рішенням відмовлено позивачу у наданні йому дозволу на розробку правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що перебуває у його користуванні, орієнтовною площею 0,74 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Рєпіна, 56 «А в м. Нова Одеса.

Згідно протоколу пленарного засідання ХVІІ сесії шостого скликання Новоодеської міської ради та Рішенню № 17 ХVІІ сесії шостого скликання Новоодеської міської ради підставою для відмови слугувало те, що земельна ділянка, із заявою про надання дозволу на розробку правовстановлюючих документів на яку з метою ведення особистого селянського господарства звернувся ОСОБА_1 належить до категорії земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, а не до земель сільськогосподарського призначення, що суперечить меті забезпечення реалізації політики держави та інтересів громади щодо науково обґрунтованого розподілу земель, формування раціональної системи землеволодінь і землекористувань.

Начальником відділу Держкомзему у Новоодеському районі Миколаївської області за вих № 07-06-07-17/326 від 16.02.2012 р. повідомлено Новоодеську міську раду на звернення останньої у звязку із розглядом звернення позивача (засідання редакційної комісії від 28.12.2011 р.) про те, що згідно грошової оцінки земель м. Нова Одеса земельна ділянка, розташована по вул. Рєпіна, 56 в м. Нова Одеса, відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Той факт, що вказана земельна ділянка, розташована по вул. Рєпіна, 56 в м. Нова Одеса, на якій розташований комплекс будівель та споруд, власником якого є позивач, відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, підтверджується також і наданими відповідачем листом начальника управління Регіонального розвитку, містобудування та архітектури облдержадміністрації № 650-01-20 від 10.07.2012 р., рішенням Новоодеської міської ради № 195 від 27.04.2001 р. Про затвердження грошової оцінки земель м. Нова Одеса, описом складу земель в межах м. Нова Одеса та викопіюванням з технічної документації про грошову оцінку земель м. Нова Одеса Миколаївської області, розробленої ЗАТ «Миколаївський Дніпроміст в 2000 р.

Листом відділу Держкомзему у Новоодеському районі Миколаївської області № І-05-12/9-16-01 від 01.02.2012 р. позивача повідомлено про те, що земельна ділянка, розташована по вул. Рєпіна, 56 в м. Нова Одеса, може бути йому відведена для ведення особистого селянського господарства за умови зміни її цільового призначення, оскільки відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до вимог ст. 3 КАС України.

Ст. 5 ЗК України серед принципів земельного законодавства закріплено також принципи забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення раціонального використання та охорони земель; забезпечення гарантій прав на землю.

Ст. 12 цього ж кодексу передбачено повноваження міських рад у галузі земельних відносин, до яких в тому числі належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

За правилами ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії, передбаченої ст. 19 ЗК України, здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. При цьому зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення, а види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Ст. 81 ЗК України передбачає підстави набуття права власності на земельні ділянки громадянами України, а саме на підставі а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Ст. 118 ч.5 ЗК України зазначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб)

Районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 120 ЗК України, в редакції чинній на момент укладення позивачем договору № 11985 купівлі-продажу нерухомого майна комплексу будівель та споруд по вул. Репіна, 56 у м. Нова Одесса від 19.11.2003 р., при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину переходило на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Згідно ст. 125 Земельного Кодексу право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду документи, що посвідчують право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та їх державну реєстрацію, тобто оформлене у відповідності до вимог закону право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, на якій розташовані придбані ним комплекс будівель і споруд у м. Нова Одеса відсутнє.

Враховуючи, що за вказаним вище договором купівлі-продажу позивач придбав лише комплекс будівель і споруд у м. Нова Одеса, без земельної ділянки, на якій вона розташована, суд вважає, що у позивача відсутнє право на отримання її у приватну власність, в тому числі і враховуючи той факт, що обовязковою та необхідною умовою для цього є зміна цільового призначення земельної ділянки, яка зайнята під комплексом будівель та споруд. Проте відповідач не позбавлений можливості набути право користування нею відповідно до цільового призначення , уклавши з відповідачем договір оренди.

Крім того, відповідно до ст. 65 ЗК України визначено, що землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок їх використання встановлюється законом.

Пунктом 2 статті 1 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. Згідно п.1 ч.1 статті 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території.

Доводи позивача про порушення оскаржуваних Рішенням відповідача гарантованих йому законодавством України прав на володіння, користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, право на використання належного йому майна для ведення особистого селянського господарства судом не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного.

Підстави набуття права на землю передбачені ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності на права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим кодексом, провадиться один раз по кожному випадку використання. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після викупу її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Позивачем не надано ніяких доказів про звернення до міської ради щодо оформлення права користування земельною ділянкою або отримання її у власність відповідно до цільового призначення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що має інше цільове призначення, у власність для ведення особистого селянського господарства, своє Рішення належним чином обгрунтував та прийняв його на підставі досліджених у судовому засіданні документів, суд дійшов висновку, що передача земельних ділянок у власність, розробка технічної документації та здійснення інших землевпорядних заходів повинна відбуватись згідно чинного земельного законодавства, з додержанням норм містобудівної документації та генерального плану, затвердженого органом місцевого самоврядування у встановленому законом порядку, а тому вимога про скасування оскаржуваного рішення про відмову в наданні земельної ділянки площею 0,74 га для ведення особистого селянського господарства в межах м. Нова Одесса є безпідставною.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 86, 161 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення від 17 лютого 2012 р. № 17 «Про відмову в наданні земельної ділянки громадянину України ОСОБА_1В.», зобовязання до вчинення дій, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі в апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Повне рішення виготовлено 30 вересня 2012 року

Головуючий