Справа № 2-а-3113/10
Суддя: Савенко В. Г.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3113/10
номер провадження --
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 року м. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Савенко В.Г, розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду в Золотоніському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахування і виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни , -

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 вернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Золотоніському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахування і виплати недоплаченої щомісячної, державної соціальної допомоги дітям війни.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він народився 14.09.1940 року, тому у відповідності до вимог ст.1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" являється дитиною війни та згідно ст. 6 даного закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" мінімальна пенсія за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а відповідачем виплачується державна надбавка не повному обсязі, тому позивач просив визнати неправомірними дії відповідача не нарахуванню соціальної допомоги у відповідності до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та зобов'язати нараховувати та виплатити надбавку як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 05 жовтня 2009 року по 05 жовтня 2010 року включно та проводити вказана в подальшому у відповідності до чинного законодавства.

Представник Відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду в Золотоніському районі Черкаської області надала суду письмові заперечення в яких просила відмовити у позовних вимогах посилаючись на те, що позивач у відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" має право на підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, в той же час п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік" була зупинена вказана доплата, а Рішенням Конституційного суду України від 09.07 2007 рік дані положення Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік", але законодавцем не прийнято жодного нормативно-правового акту на виконання вказаного рішення, і на даний час на законодавчому рівні не визначено, які органи повинні виплачувати підвищення пенсії, за рахунок яких коштів і джерел та не вирішено питання величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус „дитина війни" в зв'язку з чим відповідач не може проводити дану виплату та Кабінетом Міністрів України не прийнято жодного нормативно правового акту для реалізації прикінцевих положень Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а відповідач не наділений повноваженнями визначення конкретних розмірів всіх доплат та пенсій, тому діяв в межах наданих йому повноважень щодо виплати доплат до пенсії як дитині війни. Крім того представник відповідача заперечувала проти задоволення вимог щодо зобов'язання нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу за 2010 рік, оскільки Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» було внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та встановлено виплату дітям війни на рівні 10% прожиткового мінімуму для громадян, які втратили працездатність, тому особам, які мають статус дитини війни з 01 січня 2008 року по даний час виплачується допомога як дитині війни у вказаному розмірі. Також представник відповідача вказувала на пропуск позивачем шестимісячного строку для звернення до суду встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України та позивач не звертався із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду у звязку із чим позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки:

Відповідно до паспорта серія АВ 240609 від 12.04.2001 року виданого Мурованокуриловецьким РВ УМВС України в Черкаській області, вбачається, що ОСОБА_3 народилася 14.09.1940 року.

У відповідності до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.15 Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередню та через утворені в установленому порядку головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, та управління Пенсійного фонду України в районах,містах і районах у містах.

Згідно ч. 1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

У відповідності до ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, б 2010 році становить: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Відповідно до ст.70 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» надано право Кабінету Міністрів України у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно ч. 2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач підпадає під дію Закону України „Про соціальний захист дітей війни" та має право на доплату пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Суд не приймає посилання відповідача на ч. З ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що передбачає застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій передбаченого цим Законом, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальних захист дітей війни», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку Суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та у відповідності до ч. 4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечності чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Враховуючи те, що Позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право па додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни, тобто, між Позивачем і державою встановлено певний правовий звязок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобовязання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

В той же час суд не приймає до уваги посилання до уваги посилання відповідача на відсутність законодавчих актів, які б регулювали виплату, для осіб, які мають статус дитини війни, оскільки ст.,. 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом Україна Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком, що у відповідності до ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначених законом.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до нори Закону України "Про соціальний захист дітей війни».

Разом з тим суд залишає позовні вимоги без розгляду, щодо зобовязання відповідача провести нарахування та виплату допомоги як дитині війни за період з 05 жовтня 2009 року по 06 квітня 2010 року, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, та позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки позивач звернувся до суду з позовом лише 07 жовтня 2010 року, тому суд вважає, що права позивача підлягають захисту з 07 квітня 2010 року.

Також суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача виплачувати щомісячну надбавку до пенсії як дитині війни на період дії даного закону, оскільки, такий спосіб захисту порушеного права, як зобовязання вчинити певні юридичні дії у майбутньому не передбачений чинним законодавством. У даному випадку суд лише визнає неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати доплати до пенсії як дитині війни, менше, ніж передбачено Законом «Про соціальний захист дітей війни», що передбачає обовязок відповідача при подальшому обчисленні цих сум керуватися вимогами закону «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Золотоніському районі позивачу не була виплачена щомісячна надбавка до пенсії у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 07 квітня 2010 року по 07 жовтня 2010 року.

Керуючись, ст.ст.6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни" ст.8 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Положенням про Пенсійний Фонд України затверджене указом Президента України від № 121/2001 від 01 березня 2001 року ст. 9,10,11, 94,183-2 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії як дитині війни неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду в Золотоніському районі нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену надбавку до пенсії як дитині війни за період з 07.04.2010 року по 07.10.2010 включно, виходячи з 30% мінімальної пенсії за віком, що встановлена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на відповідний період виплат з урахуванням вже проведених виплат виходячи з розміру прожиткового мінімуму визначеного для осіб, що втратили працездатність, встановленого на відповідні періоди.

Позовні вимоги щодо зобовязання відповідача провести перерахування та виплати надбавку до пенсії як дитині війни з 05 жовтня 2009 року по 06 квітня 2010 року залишити без розгляду.

В решті позовних вимог відмовити.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду в Золотоніському районі Черкаської області виконати постанову в частині перерахування та виплати надбавки до пенсії як дитині війни негайно.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Савенко В.Г.