Справа № 816/3561/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

816/3561/15

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року

м. Полтава

Справа № 816/3561/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Лалита і ВСГ" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2015 року Кременчуцька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточненого адміністративного позову від 15.10.2015) до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Лалита і ВСГ" про стягнення податкового боргу з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 1019,63грн та орендної плати з юридичних осіб у розмірі 127,86 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, в прохальній частині уточненого адміністративного позову просив розглянути справу за відсутності уповноваженого представника інспекції.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час, дату, місце розгляду повідомлений належним чином та своєчасно за юридичною адресою, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернуте на адресу суду з відміткою пошти "адресат не проживає".

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до положень частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За викладених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представників сторін та на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, судом встановлено наступне.

Заборгованість відповідача з єдиного податку з юридичних осіб виникла внаслідок несплати узгодженої суми податкового зобов'язання, нарахованої контролюючим органом.

Так, 12.12.2014 контролюючим органом проведено камеральну (електронну) перевірку даних, задекларованих у податковій звітності - податковій декларації платника єдиного податку – юридичної особи за І півріччя 2013 року ПП "ВКФ "Лалита і ВСГ", результати якої оформлено актом перевірки від 12.12.2014 №2417/16-03-15-03/23814952.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вручене відповідачеві 24.12.2014, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу).

Судом встановлено, що з урахуванням переплати у розмірі 0,37 грн, заборгованість відповідача з єдиного податку з юридичних осіб станом на момент розгляду справи становить 1019,63 грн.

Заборгованість відповідача з орендної плати з юридичних осіб виникла в зв'язку з наступним.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3. статті 283 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог вказаної правової норми, Кременчуцькою ОДПІ сформована податкова вимога від 26.01.2015 №225-25/44, яка направлена на юридичну адресу відповідача, однак повернута до контролюючого органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні. Натомість, наявні у матеріалах справи облікові картки особового рахунку відповідача з єдиного податку з юридичних осіб та з орендної плати з юридичних осіб свідчать про наявність у останнього податкового боргу в загальному розмірі 1147,49 грн, у тому числі з єдиного податку з юридичних осіб у сумі 1019,63 грн та орендної плати з юридичних осіб у сумі 127,86 грн.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Кременчуцької ОДПІ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Лалита і ВСГ" про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Лалита і ВСГ" (ідентифікаційний код 23814952) кошти на погашення податкового боргу з:

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава