Справа № 164/668/15-а 2-а/164/22/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 р. Справа № 876/8302/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 26 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов»язання провести перерахунок і виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області (далі - УПФУ в Маневицькому районі), в якому просила визнати дії УПФУ в Маневицькому районі щодо неврахування допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації при призначенні та перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» неправомірними; зобов»язати УПФУ в Маневицькому районі провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 84% середньомісячної заробітної плати з урахуванням допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації з 29.04.2015 року та виплатити недоотримані кошти в зв»язку з проведеним перерахунком.

Позовну заяву мотивовано тим, що відповідачем в розрахунку для обчислення пенсії до складу заробітної плати не включено суми нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, суми індексації заробітної плати. 23.04.2015 року вона звернулася до УПФУ в Маневицькому районі із заявою з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та суми індексації заробітної плати. Однак, в такому перерахунку їй відмовлено.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 26 червня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо проведення нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, без врахування в заробітну плату для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, з яких були сплачені внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

Зобов»язано Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, врахувавши в заробітну плату для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, з яких були сплачені внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 29 квітня 2015 року, з урахуванням виплачених сум, та виходячи із 84 відсотків суми заробітної плати.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду УПФУ в Маневицькому районі оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не входить до складових заробітної плати, а тому врахувати їх в суму заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» немає підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою. З 07 серпня 2009 року на підставі Закону України «Про державну службу» їй була призначена пенсія за віком у розмірі 84%. Пенсія була обчислена з урахуванням посадового окладу, доплат, передбачених ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надбавки за ранг та за вислугу років на час звернення за призначенням пенсії та середньомісячні суми премій, надбавок за виконання особливо важливої роботи за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за призначення пенсії (період з 1 серпня 2007 року по 31 липня 2008 року) на підставі довідки від 5 серпня 2009 року № 633/01-20. Стаж державної служби на час призначення пенсії становив 14 років 7 місяців 9 днів.

29 квітня 2015 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі із заявою про перерахунок та виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, а також суми індексації заробітної плати. Після перерахунку стаж державної служби склав 20 років 3 місяці 24 дні. Обчислення розміру пенсії проведено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», тобто в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування. Сума заробітної плати, з якої обчислена пенсія, обрахована із посадового окладу, доплати за ранг, надбавки за вислугу років станом на 23 квітня 2015 року та надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премій, а також премій до державних, професійних свят та ювілейних дат на період з 1 квітня 2010 року по 31 березня 2015 року на підставі довідок від 28 квітня 2015 року № 286/03-02, № 287/03-02. Проте, листом УПФУ в Маневицькому районі від 06.05.2015 року № 9/Н-01 їй відмовлено в такому перерахунку (а. с. 15).

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, а також суми індексації заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до довідок, виданих Маневицьким районним центром зайнятості Волинської області від 28 квітня 2015 року № 286/03-02 про складові заробітної плати, вбачається, що позивач в період з січня 2009 року по березень 2015 року отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, а також нарахування індексації на заробітну плату, на всі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування. Оскільки, на матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування та вказані виплати включаються до складу заробітної плати державного службовця, тому відповідач повинен враховувати їх і при призначенні відповідної пенсії.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону №108/95-ВР, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

В силу частини 3 статті 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватись перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 26 червня 2015 року у справі №164/668/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький