Справа № 815/5369/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5369/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (Надалі - УПФУ в Приморському р-ні м. Одеси або позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія (Надалі ТОВ Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія або відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія заборгованість по відшкодуванню виплати різниці між сумою пенсії, призначених згідно із Законом України Про наукову і науково-технічну діяльність, і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів науковим працівникам перед Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси в сумі 1071,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за період роботи на підприємстві відповідача працівник ОСОБА_1 отримав необхідний науковий стаж для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Однак, відповідач, в порушення вимог Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність", не сплатив різниці між сумою пенсій, призначеної вказаним працівникам згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право зазначена особа, що стало підставою для виникнення заборгованості. Оскільки сума боргу залишається не погашеною, позивач звернувся до суду.

Представник позивача у судове засідання не прибув. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження (а.с.39).

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про час, дату та місце повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи відстеженням пересилання поштових відправлень, згідно відмітки на якому копія судової повісти вручена адресату особисто 10.10.2015р. Жодних заяв, клопотань про неможливість прибути до суду, або ж заперечень до адміністративного позову від відповідача не надходило.

Отже, суд вважає, що вжив усіх заходів щодо належного сповіщення сторін про час, дату та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, з огляду на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія зареєстроване в Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до ст.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (а.с. 9).

Як зясовано судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за ТОВ Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія рахується заборгованість перед УПФУ в Приморському р-ні м. Одеси по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період липень-серпень 2015 року у сумі 1071,78 грн.

Вказана заборгованість виникла у зв'язку з несплатою відповідачем різниці між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України Про наукову і науково-технічну діяльність, і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за 2015 рік, пенсіонеру ОСОБА_1 за липень- серпень 2015 року.

Про наявність зазначеної заборгованості відповідач повідомлявся Управлінням Пенсійного Фонду листами за вихід. № 7655/02 від 17.08.2015р. та вихід. № 6394/02 від 08.07.2015р. (а.с.13, 15).

Особливий характер праці означеного пенсіонера, коткому пенсія призначена відповідно до Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність, підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Довідки про постійне займання науковою і науково-організаційною роботою, Заявою про призначення/перерахунок пенсії, Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, (а.с.26-30).

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової, науково-технічної, науково-педагогічної, науково-організаційної роботи на державних підприємствах, в установах, організаціях пенсії на рівні, який забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" передбачено, що науково-технічна діяльність - інтелектуальна творча діяльність, спрямована на одержання і використання нових знань у всіх галузях техніки і технологій. Її основними формами (видами) є науково-дослідні, дослідно-конструкторські, проектно-конструкторські, технологічні, пошукові та проектно-пошукові роботи, виготовлення дослідних зразків або партій науково-технічної продукції, а також інші роботи, пов'язані з доведенням наукових і науково-технічних знань до стадії практичного їх використання.

Відповідно до ст. 24 цього ж Закону, різниця між сумою призначеної пенсії за цим законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право дана особа, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників небюджетних державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ПІ - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004р. № 372 затверджено Порядок, який визначає механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії).

Пунктом 2 Порядку визначено, що за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Згідно з п.3 Порядку, фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III - IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації.

При цьому, пунктом 5 цього ж Порядку встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів Ш-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення, які щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулих та поточному роках.

Разом з тим, на момент вирішення спору відповідних належних доказів на підтвердження сплати відповідачем боргу, чи його оскарження, до суду не надано.

Такимч ином, заборгованість відповідача у добровільному порядку не погашена.

За таких підстав суд доходить висновку про обгрунтвоаність позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутністю витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Відтак, беручи до уваги наведене, оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси обґрунтовані, документально підтверджені, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія () заборгованість по відшкодуванню виплати різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів науковим працівникам перед Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (Код ЄДПОУ 26302649, банк ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 328845, р/р 05) в сумі 1071,78 грн. (одна тисяча сімдесят одна гривня сімдесят вісім копійок).

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому та скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Токмілова

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторно-оздоровчий комплекс Магнолія () заборгованість по відшкодуванню виплати різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів науковим працівникам перед Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (Код ЄДПОУ 26302649, банк ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 328845, р/р 05) в сумі 1071,78 грн. (одна тисяча сімдесят одна гривня сімдесят вісім копійок).

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому та скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.