Справа № 2-а-2373/11
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № -
Єдиний унікальний № 2-а-2373/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко A.B. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2011р. позивач звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача, зобов»язання виплатити одноразової компенсації, за шкоду заподіяну здоровю, внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року, першої категорії, інвалід 2-ої групи , по захворюванню пов'язаному із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і згідно ч.1 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна бути нарахована та виплачена , одноразова компенсація в розмірі - 45 мінімальних заробітних плат з урахуванням раніше виплаченої компенсації при встановленні 3-ої групи. Але відповідач нарахував та виплатив йому одноразову компенсацію за встановлення 2 групи інвалідності, пов'язаної з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 94 грн. 80 коп.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст. 183-2 КАС України , без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

В наданих суду запереченнях відповідач вказує, що Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької райдержадміністрації позовних вимог ОСОБА_1 не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, виходячи з наступного. Позивач має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 2 групи, яка встановлена 16.06.2009 року. Керуючись ст. 70 Закону України "Про державний бюджет України на 2010 рік", якою надано право Кабінету Міністрів України у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами, управління застосувало постанову Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно якої розмір одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи становить 284,40 грн. ОСОБА_1 при встановленні 3 групи інвалідності була виплачена 20.02.2008 року одноразова компенсація в сумі 189,60 грн. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях, а саме 94,80 грн., яка була нарахована в грудні 2010 року, а виплачена отримувачу 11.02.2011 року. Отже, різниця між одноразовими компенсаціями при встановленні 2 групи інвалідності, виплачувалася позивачу згідно чинного законодавства, тому не може мати місце протиправність дій органів, які забезпечують виплату цієї допомоги, а розмір цієї різниці не підлягає перерахунку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія «1»), з 12.03.03 року йому було встановлено третю групу інвалідності( а.с.10-11) і 20.02.2008 року йому була виплачена одноразова компенсація в зв»зку з інвалідністю 3-ї групи в розмірі 189,60 грн., 16.06 2009 року йому встановлено 2-гу групу інвалідності( а.с.6,7), яка повязана з виконанням обов»язків на Чорнобильській АЕС та в грудні 2010 року була донараховано і виплачено

11.02.2011року різницю між розмірами компенсації по 2-й та 3-й групі інвалідності, відповідно до розмірів визначених Кабінету Міністрів України від 25.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 94.80 гривень.

Частиною 1 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено виплату одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в таких розмірах: інвалідам - 1-ї групи 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам 2-ї групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам 3-ї групи - 30 мінімальних заробітних плат.

Частиною 2 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що у разі встановленні інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Частиною 2 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, в постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що виплати здійснюються з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року внесено зміни до 48 Закнів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внасллідок Чорнобильської катастрофи».

Зміни, внесені Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12 2007 року, визнано така ким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 .

Згідно частини 2 статі 152 Конституції України Закони, інші правові акти або окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності правового закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

При цьому надання законодавцем відповідно до ст. 62 Закону України «Про сі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Кабінету Міністрів України права визначати порядок виплат особам, які пост внаслідок Чорнобильської катастрофи, не означає, що останній, встановлюючи порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав таких осіб, встановлених Законом. Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок порушуючи положень цього Закону.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» щодо визначення розміру та виплати грошової Реалізація особою права, що пов'язане з отримання бюджетних коштів, яке базується спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, а тому відсутність бюджетного фінансування на виплату одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами в розмірах, встановлених законом, не можуть бути причиною невиконання покладених на УПСЗН зобовязань.

Суд не може погодитися з посиланням позивача , як в своїй відповіді позивачу так і в запереченнях на ту обставину , що статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України у 2009 та 2010 році надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними программами , оскільки вони не базуються на законі.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

В зв'язку із прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» будь-які зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і зокрема до статті 48 цього Закону не вносилися.

Крім того, на виконання ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та ст. 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінетом Міністрів України нормативний акт про встановлення розміру одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами не приймався.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при призначенні розміру одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає застосуванню стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , а не постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.1996 року № 836 « Про компенсаційні виплати особам , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка істотно звужують обсяг встановлених законом прав .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вище викладеного, враховуючи, що даний спір випливає із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд приходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити - визнати дії відповідача неправомірними та зобов»язати відповідача провести перерахунок та здійснити виплату позивачу одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 48 вказаного Закону , як інваліду 2-ї групи за різницею виплаченої компенсації, як інваліду 3-ї групи.

На підставі викладеного, керуючись ч. З ст. 22, ст. 46 Конституції України, ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», ст. ст. 2,4,6,8,9,69,104, 159 - 162,183-2,186,256 КАС України , суд, -

Постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 2-ї групи внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі що не відповідає вимогам ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 2-ї групи внаслідок Чорнобильської катастрофи , відповідно до вимог ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності 2-ої групи в розмірі сорока пяти мінімальних заробітних плат за різницею компенсації, виплаченої як інваліду 3- групи .

Постанова суду, прийнята у порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Коваленко А.В.