Справа № 808/5253/14
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року м. Київ К/800/34660/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Запорізької митниці Держаної фіскальної служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2015 року

у справі № 808/5253/14

за позовом Приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Ассоль»

до Запорізької митниці Держаної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року Приватне мале виробничо-комерційне підприємство «Ассоль» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії .

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2014, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2015, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 25.04.2014 № 112020000/2014/000004/2. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволеного позову, Запорізька митниця Держаної фіскальної служби оскаржила їх у цій частині в касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволеного позову з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення в оскаржуваній частині - про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» створено Запорізьку митницю Державної фіскальної служби, яка є правонаступником Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України.

Таким чином, на підставі статті 55 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України судом касаційної інстанції у справі здійснюється процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача - Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України на Запорізької митницю Державної фіскальної служби.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні в установленому статтею 2201 Кодексу адміністративного судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 12.02.2014 між Приватним малим виробничо-комерційним підприємством Ассоль (покупець) і ТОВ Челябінський тракторний завод - Уралтрак, м. Челябінськ, Росія (продавець), укладено контракт купівлі-продажу № 804/51496379/14007, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець придбає товар відповідно до специфікацій. Покупець придбає товар у кількості та по ціні, вказаній в специфікації до зазначеного контракту. Оплата за товар здійснюється в рублях Російської Федерації. Згідно з умовами зазначеного контракту поставка товару запасні частини до бульдозера Б10М, відповідно до специфікації № 6 від 12.03.2014, специфікації № 7 від 14.03.2014, здійснюється на умовах FCA м. Челябінськ у відповідності до Інкотермс 2010.

Для проведення митного оформлення поставленого за зазначеним контрактом товару згідно зі специфікацією № 7 від 14.03.2014 та специфікацією № 6 від 12.03.2014 до вищевказаного контракту, позивачем до митного органу 23.04.2014 подана електронна митна декларація № 112020000/2014/001011, у якій митна вартість товару за № 7 в декларації визначена позивачем за ціною контракту 18905,81 RUB, митна вартість товару за № 13 визначена за ціною контракту 109729,20 RUB. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару (запасні частини до бульдозера Б10М), митним органом виявлені розбіжності у зв'язку з чим відповідно до статті 53 Митного кодексу (далі - МК) України у позивача витребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязвних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу стосовно витребування додаткових документів, декларант повідомив, що:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, відсутній, оскільки саме завод-виробник відповідальний за фінансове врегулювання та поставку продукції, з яким безпосередньо підприємство уклало контракт купівлі-продажу;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) не здійснюються, оскільки підприємство співпрацює із заводом-виробником;

- закупівля товару виробника відбувається за прямими поставками за контрактом купівлі-продажу (без залучення посередницьких організацій);

- товар, ввезений підприємством, не є об'єктом біржових торгів.

При цьому, позивачем було надано додаткові документи та відомості, які підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: лист від 24.04.2014 № ВТФ/20/1-200 та лист від 24.04.2014 № ВТФ/20/1-201, товарну накладну від 10.04.2014 № 13-6631, товарну накладну від 10.04.2014 № 13-6632, товарну накладну від 10.04.2014 № 13-6633, товарну накладну від 10.04.2014 № 13-6634, товарну накладну від 10.04.2014 № 13-6635, що підтверджують факт відвантаження продукції за цінами вказаними у додатках (специфікаціях) до контракту. Декларант повідомив митний орган про те, що ним надані всі наявні в нього документи, інші документи надаватись не будуть.

25.04.2014 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 112020000/2014/000004/2, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом RUB 19598,31 за товаром № 7 та RUB 159627,67 за товаром № 13. Зазначене рішення митного органу обґрунтовано тим, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки виявлено, що в довідці про транспортні витрати від 15.04.2014 № 1404151 назва товару не відповідає назві товару зазначеному в рахунку-фактурі від 10.04.2014 № 74. Документи, які були надані на вимогу Запорізької митниці Міндоходів, а саме товарні накладні не можуть братись до уваги, оскільки не містять відомості, що дають змогу ідентифікувати їх з товарами, що декларуються. У товарних накладних в графі «основание» зазначено Контракт, але не зазначено реквізити (дата, номер) зовнішньоекономічного контракту між ТОВ Челябінський тракторний завод Уралтрак та ПМВКП «Ассоль». Також декларантом не надані каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Також митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112020000/2014/00020 за поданою митною декларацією № 112020000/2014/001011, у якій як причину відмови вказано те, що митним органом прийняте рішення про коригування митної вартості.

Також судами попередніх інстанцій було установлено, що відповідачем були витребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару через виявлення наступних розбіжностей: в довідці про транспортні витрати від 15.04.2014 № 1404151 назва товару не відповідає назві товару зазначеному в рахунках-фактурах від 10.04.2014 №№ 13-6631, 13-6632, 13-6633, 13-6634, 136635. При цьому, у довідці про транспортні витрати міститься посилання на товарно-транспортну накладну CMR 129225, яка в свою чергу містить інформацію щодо відповідних рахунків-фактур та зовнішньоекономічного контракту № 804/51496379/14007 від 12.02.2014, за яким здійснювалась поставка товару. Також у довідці про транспортні витрати зазначається щодо транспортних витрат на перевезення вантажу запасні частини до трактора Т170, Т10 та бульдозера Б10М, що і було товаром, наданим до митного оформлення за митною декларацією від 23.04.2014 № 112020000/2014/001011, а вже у відповідних рахунках-фактурах, міститься інформація по кожній товарній позиції з цінами щодо товару, який поставлявся.

Таким чином, судом апеляційної інстанції установлено, що з наявних під час митного оформлення документів, можливо було визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1). До того ж, в поданій митній декларації від 23.04.2014 № 112020000/2014/001011, в графі «Вантажні місця та опис товарів», Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи зазначено назву товару, що декларується та відповідні документи на підтвердження ідентифікації зазначеного товару, а саме по товару № 7 задекларовано ЗУБ. Кат. номер 50-50-58. Складальна деталь розпушувального обладнання бульдозера Б10М, що відповідає інформації, яка міститься в поданих рахунку-фактурі № 136634 від 10.04.2014 та Додатку № 7 (Специфікації) від 14.03.2014; та по товару № 13, де задекларовано товар УЩІЛЬНЕННЯ. Кат. номер 24-19-119СП. Складальна деталь бортового редуктора бульдозера Б10М, що також відповідає інформації, яка міститься у відповідному рахунку-фактурі № 13-6633 від 10.04.2014 та Додатку № 6 (Специфікації) від 12.03.2014.

Судом апеляційної інстанції також установлено, що стосовно додатково поданих товарних накладних № 13-6631, № 13-6632, № 13-6633, № 13-6634, № 13-6635 від 10.04.2014 Запорізька митниця Міндоходів в рішенні про коригування митної вартості товарів № 112020000/2014/000004/2 від 25.04.2014 зазначено, що в товарних накладних в графі «основание» зазначено Контракт, але не зазначено реквізити (дата, номер) зовнішньоекономічного контракту між ТОВ Челябінський тракторний завод Уралтрак та ПМВКП «Ассоль». Проте, у відповідних товарних накладних в графі «Основание», окрім Контракту також вказані і його реквізити та номер відповідного Додатку (Специфікації) до контракту у відповідній графі, а саме:

- товарна накладна № 13-6633 від 10.04.2014 за контрактом № 804/51496379/14007 від 12.02.2014, Додаток № 6 (Специфікація);

- товарна накладна № 13-6634 від 10.04.2014 за контрактом № 804/51496379/14007 від 12.02.2014, Додаток № 7 (Специфікація).

У кожній з зазначених товарних накладних також міститься інформація щодо товару, яка відповідає інформації в митній декларації № 112020000/2014/001011 від 23.04.2014 та документам, поданим до митного оформлення.

Крім того, судами попередніх інстанцій установлено, що прайс-листи не передбачені політикою підприємства-продавця, про що також було зазначено в листі заводу-виробника № ВТФ/20/1-201 від 24.04.2014, який подавався до митного органу на вимогу щодо надання додаткових документів, та надано лист ВТФ/20/1-200 від 24.04.2014 щодо знижок, наданих ПМВКП «Ассоль».

Приймаючи рішення в частині задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності оспорюваного рішення митного органу, оскільки позивач надав достатній і весь можливий пакет документів для визначення митної вартості ввезеного товару на підставі основного (за ціною угоди) методу. Водночас, зазначені відповідачем у спірному рішенні підстави для витребування додаткових документів у декларанта були надуманими, оскільки у наданих ПМВКП «Ассоль» відповідно до положень частини другої статті 53 Митного кодексу України товаросупровідних документах не містилось недоліків чи розбіжностей, які б давали підстави для сумніву митного органу у їх достовірності та правильності визначення митної вартості товару позивачем.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Водночас, відповідно до положень статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною п'ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право серед іншого у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Крім того, частиною шостою установлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Частинами першою і четвертою статті 70 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Жодних обставин, які б свідчили про наявність застережень щодо застосування основного методу визначення митної вартості, визначених у частині першій статті 58 Митного кодексу України, судами попередніх інстанцій не установлено. Водночас, суд касаційної інстанції бере до уваги те, що виявлені під час митного оформлення розбіжності (які стали підставою для витребовування додаткових документів і прийняття оспорюваного рішення) у поданих декларантом документах щодо назв товарів та зазначення реквізитів контракту спростовано судами попередніх інстанцій на підставі досліджених матеріалів справи.

Ураховуючи, що як установлено судами попередніх інстанцій, відповідач аргументовано не довів заявлення позивачем неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість ввезених товарів, неможливість застосування основного методу визначення митної вартості цих товарів чи наявність у поданих декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документах розбіжностей, наявність ознак їх підробки або відсутність у них всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для скасування оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів у цій справі.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Запорізької митниці Держаної фіскальної служби відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель