Справа № 2-а-897/11
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2011 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого - судді Панькова Д.А.

при секретарі Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного військового комісаріату про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії Миколаївського обласного військового комісаріату щодо відмови у встановлені йому статусу ветерана військової служби зобовязати відповідача встановити йому з 26.04.2010 року статус ветерана військової служби відповідно до пункту 12 статті 1 Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей" від 15.06.2004 року №1763-IV, пункту 5 частини 1 статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 року №203/98-ВР, та видати посвідчення ветерана військової служби. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідно до наказу начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.04.2010 року №292 він був звільнений з військової служби у запас (у звязку із проведенням організаційних заходів) за пунктом «г» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу».

Відповідно до наказу начальника Кадрового центру Збройних Сил України (по стройовій частині) від 26.04.2010 року №71 з 26.04.2010 року його виключено із списків особового складу Кадрового центру Збройних Сил України, всіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до Первомайсько-Врадіївського ОРВК Миколаївської області.

Вислуга на військовій службі позивача складає понад 22 роки, а тому при звільненні з військової служби 26.04.2010 року, він, на його думку, має право на призначення йому статусу ветерана військової служби відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» від 15.06.2004 року №1763-IV (далі-Закон №1763-IV), п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 року №203/98-ВР (далі-Закон №203/98-ВР), ч. 9 ст. 26 Закону України "Про загальний військовий обовязок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII (далі-Закон №2232-XII) та абзацу другого п. 1 наказу Міністра оборони України від 29.12.2006 року №774 «Про вдосконалення заходів з кадрового забезпечення Збройних Сил України на період 2007-2011 років» (далі-Наказ №774).

10.08.2010 року позивач звернувся до військового комісара Миколаївського обласного військового комісаріату з заявою у якій просив встановити йому вищевказаний статус та видати посвідчення ветерана військової служби, але Військовий комісар Миколаївського обласного військового комісаріату у своєму листі від 01.09.2010 року №СЗ-476 відмовив позивачу у задоволенні його заяви, у звязку з тим, що в наказі про його звільнення з лав Збройних Сил України не зазначено, що він звільнений у звязку з реформуванням Збройних Сил України.

За таких обставин позивач був вимушений звернутись до суду із даним адміністративним позовом.

В судове засіданні позивач не зявився, але надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, де зазначив, що підтримує свої вимоги у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав поштою письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити позивачу з тих підстав, що в наказі про звільнення позивача з лав Збройних Сил України не зазначено, що він звільнений у звязку з реформуванням Збройних Сил України, а тому неможливо надати йому статус ветерана військової служби відповідно до вимог п. 5 ст. 5 Закону №203/98-ВР.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

П. 12 ст. 1 Закону №1763-IV визначено, що військовослужбовцям, які звільняються зі Збройних Сил України у звязку з їх реформуванням, статус ветерана військової служби надається у разі вислуги 20 років і більше у календарному обчисленні або 25 та більше років у пільговому обчисленні.

Норми пункту 2 статті 3 Прикінцевих положень Закону №1763-IV зазначають про те, що поширюється дія пункту 6 статті 1 цього Закону на осіб, звільнених з військової служби (померлих) після 1 січня 2004 року, пунктів 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12 цієї статті на військовослужбовців, які звільнені з військової служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України після цієї дати.

П. 5 ст. 5 Закону №203/98-ВР визначає, що ветеранами військової служби визнаються громадяни України які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному або 25 та більше років у пільговому обчисленні і звільнені з військової служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України.

Відповідно до вимог абзацу другого п. 1 наказу Міністра оборони України від 29.12.2006 року №774 «Про вдосконалення заходів з кадрового забезпечення Збройних Сил України на період 2007-2011 років» вважаються з 1 січня 2007 року військовослужбовцями, звільненими з військової служби у звязку з реформування Збройних Сил України, ті, які звільнені з посад на підставі відповідних директив Міністра оборони України про проведення організаційних заходів. Звільнення проводити за підстав, що визначені підпунктом г) пунктів 6 та 7 статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості їх використання по службі).

Виходячи з зазначеного вище після 01.01.2007 року військовослужбовці які звільнені з військової служби у запас (у звязку із проведенням організаційних заходів) за пунктом «г» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» вважаються такими, що звільнені з військової служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України.

Таким чином слід визнати протиправними дії Миколаївського обласного військового комісаріату щодо відмови у встановлені позивачу статусу ветерана військової служби та зобовязати відповідача встановити ОСОБА_1 з 26.04.2010 року статус ветерана військової служби відповідно до пункту 12 статті 1 Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей" від 15.06.2004 року №1763-IV, пункту 5 частини 1 статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 року №203/98-ВР, та видати посвідчення ветерана військової служби.

Керуючись ст. 159, 160- 163 КАС України , суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Миколаївського обласного військового комісаріату щодо відмови у встановлені ОСОБА_1 статусу ветерана військової служби.

Зобовязати Миколаївський обласний військовий комісаріат встановити ОСОБА_1 з 26.04.2010 року статус ветерана військової служби відповідно до пункту 12 статті 1 Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей" від 15.06.2004 року №1763-IV, пункту 5 частини 1 статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 року №203/98-ВР та видати посвідчення ветерана військової служби.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення у разі, якщо вона не буде оскаржена. Якщо постанова буде оскаржена, то вона набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції якщо її не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області. У разі прийняття постанови у відсутність осіб, які приймають участь у справі, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: