Справа № 814/3089/15
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

13.10.2015 р. № 814/3089/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1,Миколаїв,54025

доВійськового прокурора Південного регіону України ОСОБА_2, вул. Пироговська, 11,Одеса,Одеська область,65012

провизнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Військового прокурора Південного регіону України ОСОБА_2 (далі-відповідач) з наступними позовними вимогами:

- визнати дії субєкта владних повноважень - військового прокурора Південного регіону України щодо видання наказу №622К від 24 липня 2015 року в частині не виплати премії за липень 2015 року ОСОБА_3 протиправним.

- зобовязати Відповідача скасувати наказ №622К від 24 липня 2015 року в частині не виплати премії за липень 2015 року ОСОБА_3

- зобовязати Відповідача виплатити ОСОБА_3 премію за липень 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що винесений відповідачем наказ №622К від 24.07.2015 року щодо не виплати ОСОБА_1 премії за липень 2015 року є таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а відтак наказ та дії щодо не виплати премії є протиправними.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, згідно яких вважає позовні вимоги безпідставними, а оскаржуваний наказ та дії такими, що відповідають нормам діючого законодавства.

Представниками сторін подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Наказом відповідача від 22.04.2015 р. №268 к ОСОБА_1 призначено слідчим військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України (арк. с. 18).

Наказом військового прокурора Південного регіону України генерал- майора юстиції ОСОБА_2 №622К від 24 липня 2015 року встановлено виплату премії прокурорсько-слідчим працівникам апарату військової прокуратури Південного регіону України та прокурорсько-слідчим працівникам військових прокуратур гарнізонів Південного регіону України.

Пунктом 2 зазначеного наказу передбачено не виплачувати премію за липень 2015 року прокурорсько-слідчим працівникам військових прокуратур Південного регіону, зокрема слідчому військової прокуратури Миколаївського гарнізону майору юстиції ОСОБА_1 (арк .с .9-16).

Підставою для не виплати премії ОСОБА_3 послугував рапорт начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_4 від 17.07.2015 року (арк. с. 17).

Зі змісту рапорту ОСОБА_4 від 17.07.2015 року вбачається, що причиною для внесення пропозиції щодо не виплати премії позивачу у липні 2015 року зазначено неналежне виконання процесуальних обовязків в порушення вимог КПК України.

Відповідно до пункту 4-1 Постанови КМУ від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» грошове забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, складається з посадового окладу та інших виплат, установлених цією постановою, а також окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців. До інших виплат відносяться: преміювання, матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань та допомога на оздоровлення під час надання щорічної відпустки, доплата за особливо важливу роботу.

Відповідно до п.З Розділу І Положення про преміювання працівників органів прокуратури України затвердженого Наказом Генерального прокурора України №623Ц від 20.03.2006 розмір премій визначається відповідно до об'єктивної оцінки роботи працівника та його особистого вкладу в загальні результати роботи у відсотках до місячної заробітної плати працівника без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами.

Пунктом 2 Розділу II зазначеного Положення встановлено, що у разі неналежного виконання працівниками службових обов'язків, що спричиняє невиплату премії або виплату у меншому розмірі, керівники структурних підрозділів Генеральної прокуратури України, прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, міськрайпрокурори складають мотивований рапорт, у якому зазначають відсоток, на який зменшується премія.

Пунктом 4 Розділу І зазначеного Положення зазначено, що Працівникам, які притягнуті до дисциплінарної відповідальності, премія не виплачується за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення. За несвоєчасне або неналежне виконання службових обов'язків, порушення трудової дисципліни премія виплачується у меншому розмірі або не виплачується.

З огляду на рапорт ОСОБА_4 від 17.07.2015 року, суд не вбачає обґрунтувань висновку щодо неналежного виконання процесуальних обовязків позивачем. У даному рапорті лише зазначено, що слідчими одним із яких є позивач, порушено норми КПК шляхом неналежного виконання покладених на них обовязків, при цьому не зазначено якими саме діями чи бездіяльністю позивач порушив норми КПК, а тому на думку суду даний рапорт нічим не мотивований.

У письмових запереченнях відповідачем зазначено, що у звязку з надходженням до військової прокуратури Південного регіону України листа Генеральної прокуратури України про вчинення ОСОБА_3 підроблення процесуального документа, тобто кримінального правопорушення у сфері службової діяльності відповідачем відповідно до п.п. 1.5, 1.8 Положення про преміювання працівників органів прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 18.06.2015 р. № позбавивлено позивача премії.

Тобто, підставою винесення рапорту та оскаржуваного наказу, а як наслідок позбавлення позивача премії стало внесене 08.07.2015 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0000024 за ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України за фактом вчинення позивачем службового підроблення протоколу допиту свідка під час розслідування кримінального провадження.

Однак, судом встановлено, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень вирок відсутній, а відтак вчинення позивачем кримінального правопорушення у сфері службової діяльності не доведено, а тому проступок на який посилався відповідач ОСОБА_1 не вчиняв. Матеріали справи не містять доказів на спростування зазначеного.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач, який є субєктом владних повноважень, не довів свою позицію суду та не надав обґрунтовані належних доказів правомірності своїх дій та винесеного наказу №622К від 24.07.2015 року.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволено.

2.Визнати дії субєкта владних повноважень - військового прокурора Південного регіону України щодо видання наказу №622К від 24 липня 2015 року в частині не виплати премії за липень 2015 року ОСОБА_1 протиправним.

3. Зобовязати Військову прокуратуру Південного регіону України скасувати наказ №622К від 24 липня 2015 року в частині не виплати премії за липень 2015 року ОСОБА_1.

4. Зобовязати Військову прокуратуру Південного регіону України виплатити ОСОБА_1 премію за липень 2015 року.

5. Присудити ОСОБА_1 судовий збір в сумі 73,08 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Військової прокуратури Південного регіону України.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Головуючий Суддя Є.В. Марич