Справа № 816/4426/15
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 жовтня 2015 рокум. ПолтаваСправа №816/4426/15

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Петрова Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кременчуцької м/р МСЕК №1 про визнання дій неправомірними, визнання акту огляду незаконним, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької м/р МСЕК №1 про визнання неправомірними дій щодо встановлення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках; визнання незаконним акту огляду від 22 квітня 2015 року №570/7 у частині встановлення відсотків втрати працездатності у розмірі 35%; зобов'язання здійснити зміни у перерахунку встановлення втрати професійної працездатності у розмірі 50%.

Частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної зясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Пунктом 11 Положення про порядок та умови встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 "Питання медико-соціальної експертизи" встановлено, що ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров'я яких пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, суду чи прокуратури. Огляд потерпілого проводиться комісією за участю представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології або його відділення) про професійний характер захворювання.

Тобто, медико-соціальна експертна комісія є колегіальним дорадчим органом, не наділена законодавством владними управлінськими функціями, а тому не є суб'єктом владних повноважень.

Зі змісту позовної заяви та додатків до неї вбачається, що предметом даного спору є дії відповідача щодо встановлення ступеню втрати працездатності 35 відсотків, оформлені актом огляду, встановлення ступеню втрати працездатності 50 відсотків від отриманого каліцтва позивачем.

У позовній заяві у якості відповідача позивачем зазначено Кременчуцьку м/р МСЕК №1, але будь - яких позовних вимог стосовно дій чи бездіяльності цієї установи у сфері саме публічно-правових відносин позивач у позові не висуває, у зв'язку з чим з тексту позову не вбачається наявності будь-якого публічно-правового спору у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, наведене у пункті 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України. Компетенція адміністративних судів, встановлена статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, на зазначений спір не поширюється.

Згідно пунктів 1, 3 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Вивчивши викладене у позовній заяві та доданих до неї документах, суд дійшов висновку, що позовну заяву не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, оскільки спірними у межах даного позову є цивільні відносини, пов'язані із встановленням ступеню втрати працездатності 35 відсотків, оформлені актом огляду, встановлення ступеню втрати працездатності 50 відсотків від отриманого каліцтва, що є підсудним загальним місцевим судам.

Таким чином, позивачу необхідно звернутися до загального суду в порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

З урахуванням вищевикладеного суд відмовляє у відкритті провадження у справі та роз`яснює позивачеві, що порядок встановлення ступеню втрати працездатності позивачем передбачений Цивільним процесуальним кодексом України та повинен здійснюватись у порядку цивільного судочинства.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 109, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької м/р МСЕК №1 про визнання дій неправомірними, визнання акту огляду незаконним, зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити позивачу право звернутися із вказаним позовом до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Петрова