Справа № 818/1908/15
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 р. Справа № 818/1908/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського обласного військового комісаріату на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2015р. по справі № 818/1908/15

за позовом ОСОБА_1

до Сумського обласного військового комісаріату

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

09.06.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Сумського обласного військового комісаріату щодо не проведення індексації грошового забезпечення та щодо не нарахування та не виплати даних коштів, як складових грошового забезпечення;

- зобов'язати Сумський обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки виплати грошового забезпечення з 12.04.2015 р. по день фактичного розрахунку;

- зобов'язати Сумський обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати;

- зобов'язати Сумський обласний військовий комісаріат провести індексацію грошового забезпечення включаючи одноразові грошові виплати, як складові грошового забезпечення, та сплатити належну суму;

- стягнути із Сумського обласного військового комісаріату моральну шкоду в сумі 10 317 грн. 60 коп.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що був призваний на військову службу під час мобілізації 10.04.2014р., звільнений в запас 12.03.2015 р. Згідно зі ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст. 5 ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення", ст. 33 ЗУ "Про оплату праці", а також ст. 95 КЗпП України (далі - Кодекс), заробітна плата (грошове забезпечення) підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Позивач вважає, що оскільки відповідач не провів індексацію грошового забезпечення за період з 10.04.14р. по 12.03.15 р., це свідчить про порушення вищезазначених нормативних актів та його законних прав.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Сумського обласного військового комісаріату щодо не проведення індексації грошового забезпечення та невиплати ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення.

Зобов'язано Сумський обласний військовий комісаріат провести індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.04.2014р. по 12.03.2015р. (за виключенням одноразових грошових виплат) та сплатити ОСОБА_1 нараховану суму індексації грошового забезпечення.

Зобов'язано Сумський обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію суми індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін, розгляд справи проводити без його участі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники процесу не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі наказу Сумського об'єднаного військового комісаріату від 10.04.14р. №17 матрос ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації діловодом мобілізаційного відділення, з посадовим окладом - 530 грн. на місяць. (а.с. 6).

Відповідно до наказу Сумського обласного військового комісаріату від 04.03.2015р. №5 - ОП за пп. "а" п. 3 ч.8 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов'язок і військову службу" ОСОБА_1 звільнений в запас та наказом Сумського об'єднаного військового комісаріату від 12.03.2015р. №42 виключений із списків особового складу ОВК та всіх видів забезпечення (а.с. 7).

Як убачається із довідки про суми виплаченого грошового забезпечення та інших одноразових виплат за період з 10.04.2014р. по 12.03.2015 р., виданої Сумським обласним військовим комісаріатом, ст. матросу ОСОБА_1 перераховано на картку 33925,61 грн., в т.ч.: щомісячна грошова винагорода - 11699,91 грн., одноразова грошова допомога по звільненню відповідно до постанови КМУ від 17.09.2014р. №460 - 776,27 грн., премія з нагоди Дня Збройних Сил України - 344,85 грн., одноразова грошова допомога на оздоровлення - 1756,38 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 1756,38 грн. (а.с. 43).

Із довідки - розрахунку про суми індексації доходів ст. матроса ОСОБА_1 за період з 10.04.2014р. по 12.03.2015 р., наданої Сумським обласним військовим комісаріатом, вбачається, що розмір індексації становить - 894,78 грн. (а.с. 59).

Як убачається із листа Сумського обласного військового комісаріату №6610 від 12.10.2015 р., індексація доходів матросу ОСОБА_1 за період з 10.04.2014р. по 12.03.2015 р. в розмірі 894,78 грн. не нараховувалась та не виплачувалась.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення суперечить нормам чинного законодавства України та є протиправною, а тому позовні вимоги щодо проведення індексації грошового забезпечення є обґрунтованими та підлягають задоволенню за виключенням вимоги щодо індексації одноразових грошових виплат. Крім того, враховуючи, що відповідач своєчасно не нараховував та не виплатив позивачу суму індексації грошового забезпечення, тому вказані суми підлягають компенсації згідно з Законом №2050-ІІІ.

Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, слід зазначити наступне.

Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон України №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2-4 статті 9 Закону України №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон України №1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).

Відповідно до статті 1 Закону N 1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії. У частині п'ятій цієї ж статті вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За змістом статті 4 зазначеного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Подальша індексація споживчих цін для індексації грошових доходів населення починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У частині другій статті 6 Закону N 1282-XII встановлено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації Закону України від 6 лютого 2003 року N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України затвердив Порядок.

Цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

За змістом п. 1-1 цього Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації, за виключенням виплат, що мають разовий характер.

Відповідачем фактично не заперечувалось право позивача на отримання суми індексації грошового забезпечення, у зв'язку з чим надано довідку - розрахунок про суми індексації доходів позивача за період з 10.04.2014 р. по 12.03.2015 р. ( а.с.59).

Доводи апелянта, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється залежно від наявності коштів колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для непроведення нарахування та виплати вищевказаних сум.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині щодо визнання протиправною бездіяльності Сумського обласного військового комісаріату щодо не проведення індексації грошового забезпечення та невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення та зобов'язання Сумський обласний військовий комісаріат провести індексацію його грошового забезпечення за період з 10.04.2014р. по 12.03.2015р. (за виключенням одноразових грошових виплат) та сплатити нараховану суму індексації грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію суми індексації грошового забезпечення колегія суддів зазначає наступне.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 р. N 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 (далі по тексту Закон №2050-ІІІ та Порядок №159).

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата, грошове забезпечення).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі грошового забезпечення). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування.

Такого правового висновку дійшли колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 7 листопада 2012 року N 6-131цс12 та колегія суддів Судової палата в адміністративних справах Верховного Суду, у постанові від 18.11.2014 № 21-518а14.

Тобто, за Законом № 2050-III компенсації підлягають лише нараховані грошові доходи.

Відповідно до листа Сумського обласного військового комісаріату №6610 від 12.10.2015 р., індексація доходів матросу ОСОБА_1 за період з 10.04.2014р. по 12.03.2015 р. в розмірі 894,78 грн. не нараховувалась та не виплачувалась.

Враховуючи, що сума індексація доходів позивача за період з 10.04.2014р. по 12.03.2015 р. не нараховувалась, тому правових підстав для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію суми індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" у суду не було.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами по справі не оскаржується.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Оскаржуване судове рішення названим вимогам процесуального закону відповідає не в повній мірі.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію суми індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.

В іншій частині постанова суду відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського обласного військового комісаріату задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2015р. по справі № 818/1908/15 скасувати в частині зобов'язання Сумський обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію суми індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2015 року по справі №818/1908/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст постанови виготовлений 16.10.2015 р.