Справа № 2а-0770/3415/12
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-0770/3415/12

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015р. Справа № 876/1970/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не з’явився

відповідача у справі: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Хустської об’єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби (правонаступник – Хустська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області), м.Хуст Закарпатської області

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.12.2012р. у справі №2а-0770/3415/12

за позовом Хустської об’єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби (правонаступник – Хустська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області), м.Хуст Закарпатської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кромо Піелмо Україна”, м.Хуст Закарпатської області

про накладення арешту на кошти та цінності у банках на суму податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2012р. позивач: Хустська об’єднана державна податкова інспекція Закарпатської області звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Кромо Піелмо Україна” про накладення арешту на кошти та цінності у банках на суму податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача наявний податковий борг, враховуючи це, згідно із вимогами пп.20.1.17 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, органи ДПС мають право на звернення до суду щодо накладення арешту, оскільки у платника, що має податковий борг, відсутнє майно для погашення боргу.

За результатами розгляду справи, Закарпатський окружний адміністративний суд прийшов до висновку, що в задоволені позову слід відмовити, оскільки, право на звернення з вимогою про арешт коштів на рахунку податкове законодавство прямо пов’язує з наявністю арешту майна, підстави арешту майна встановлено п.94.2 ст.94 ПК України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт (позивач у справі): Хустська ОДПІ Закарпатської області оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково вважав, що наявність податкового боргу та відсутність майна для його погашення, як підстава арешту коштів на розрахункових рахунках, не передбачена нормами податкового законодавства. Апелянт стверджує, що адміністративний арешт майна по своїй суті передбачає наявність майна у платника податків, а арешт коштів та інших цінностей платника податків, навпаки, передбачає відсутність майна такого платника або його недостатність для погашення податкового боргу. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

08.07.2014р. апелянтом було подано клопотання в порядку ст.55 КАС України з проханням замінити позивача у справі: Хустську ОДПІ ДПС у Закарпатській області на її правонаступника Хустську ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області, у зв’язку із проведенням реорганізації Хустської ОДПІ ДПС у Закарпатській області шляхом припинення та створення Хустської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області. До клопотання було долучено копію повідомлення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та копію виписки з ЄДР про створення Хустської ОДПІ ГУ Міндоходів.

Так, відповідно до вимог ст.55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене, суд вбачає підстави для заміни сторони позивача – Хустську ОДПІ ДПС у Закарпатській області на її правонаступника Хустську ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області.

В судове засідання сторони не з’явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що у ТзОВ “Кромо Піелмо Україна” наявний податковий борг у сумі 465985,90грн. (в тому числі, по ПДВ – 351521,92грн., по ввізному миту – 144463,98грн.).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.05.2012p. (справа №2а-0770/2491/11, головуючий – суддя Гаврилко С.Є.), стягнуто з рахунків ТзОВ “Кромо Піелмо Україна” в обслуговуючих банках кошти у сумі 471309,71грн.

На виконання рішення суду, Хустською ОДПІ виставлено платіжні вимоги до банку АК “Комінвестбанк” про стягнення з рахунків ТзОВ “Кромо Піелмо Україна” коштів на виконання виконавчого листа за рішенням суду та листом ПАТ “Комінвестбанк” від 10.10.2012p. за №262 платіжні вимоги повернуто без виконання в зв'язку з відсутністю коштів на рахунках.

Згідно із наявними у матеріалах справи копіями листів міськрайонного управління Держкомзему в м.Хуст та Хустському районі від 18.10.2012p. за №5301, Хустського ПТІ від 18.11.2011p. за №1227 та Хустського ВРЕР УДАІ УМВС України від 05.09.2011p. за №1801 у ТзОВ “Кромо Піелмо Україна” відсутні у власності (відповідно) земельні ділянки, нерухоме майно та транспортні засоби.

В зв'язку із наявністю у ТзОВ “Кромо Піелмо Україна” податкового боргу у сумі 465985,90грн. та відсутністю майна на яке може бути звернене стягнення боргу, у відповідності до прав органів ДПС, встановлених пп.20.1.17 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, Хустська ОДПІ звернулась до суду з позовом про накладення арешту на кошти та цінності ТОВ “Кромо Піелмо Україна”, що знаходяться у банках, на суму 465985,90грн. податкового боргу.

Відповідно до п.7.3 Порядку застосування адміністративного арешту платників податку (затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011р. №1398), для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган державної податкової служби подає до суду позовну заяву у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Підпунктом 20.1.17 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених підпунктом 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (сформульованого як вичерпний), не є перешкодою для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Звернення податкового органу до суду з вимогою про накладення арешту на кошти з підстав, передбачених підпунктом 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, може здійснюватись без урахування норми пункту 7.3 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Отже, таке звернення може відбуватись не лише в день прийняття рішення про накладення адміністративного арешту на майно платника податків.

Дана позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними у Інформаційному листі №642/12/13-13 від 29.04.2013р.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що право на звернення з вимогою про арешт коштів на рахунку податкове законодавство прямо пов'язує з наявністю арешту майна.

Відповідно до вимог пп.20.1.17 п.20.1 ст.20 ПК України, однією з підстав для застосування адміністративного арешту є відсутність майна у платника податків, який має податковий борг. Отже, колегії суду слід з’ясувати: чи на момент виникнення у податкового органу права на звернення з позовом про накладення арешту на кошти платника податку у такого було відсутнє майно, як підстава для накладення такого арешту.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимога податкового органу є правомірною та обґрунтованою, оскільки на момент звернення податкового органу до суду у відповідача було відсутнє будь-яке майно, яке могло бути джерелом погашення податкового боргу. Зокрема: у Листі №5301 від 18.10.2012р. Міськрайонного управління Деркомзему у м.Хуст та Хустському районі зазначено, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (а.с.12); з Листа №1227 від 18.11.2011р. Хустського ДПТІ вбачається, що за ТзОВ “Кромо Піелмо Україна” майно не зареєстровано (а.с.13); у Листі №1801 від 05.09.2011р. Хустського ВРЕР УДАІ УМВС України у Закарпатській області вказано, що за відповідачем автотранспортні засоби не зареєстровані та по комп’ютерному обліку не значаться.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Хустської ОДПІ підлягає до задоволення. Постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги податкового органу про накладення арешту на кошти ТзОВ “Кромо Піелмо Україна” задоволити.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Хустської об’єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби (правонаступник – Хустська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області) на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.12.2012р. у справі №2а-0770/3415/12 за позовом Хустської об’єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби (правонаступник – Хустська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кромо Піелмо Україна” про накладення арешту на кошти та цінності у банках на суму податкового боргу, - задоволити.

2. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.12.2012р. у справі №2а-0770/3415/12, - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.10.2015р.