Справа № 820/10343/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 жовтня 2015 р. № 820/10343/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого Судді Бездітка Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Во Зуй Куан

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про скасування висновку ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Во Зуй Куан, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд скасувати висновок Головного управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 27.10.2009 р. в частині щодо скасування посвідки на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2 Во Зуй Куан, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 17.05.2005 року позивачу ВГІРФО УМВС України в Харківській області було видано посвідку на постійне місце проживання в Україні, серія ХР номер 13262 на підставі висновку від 17.05.2005 р., проте у звязку з втратою посвідки Во Зуй Куан звернувся до відповідача та йому стало відомо, що висновком Головного управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 27.10.2009 р. скасовано посвідку на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2 Во Зуй Куан, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач вважає зазначене рішення відповідача незаконним та необґрунтованим, у звязку з чим висновок підлягає скасуванню.

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, представник позивача надав заяв про розгляд справи за відсутності позивача.

Представник відповідача, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, до судового засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Згідно наданих до суду заперечень пояснив, що громадянином ОСОБА_2 Во Зуй Куан був порушений порядок отримання посвідки на постійне проживання на території України, - заява на отримання посвідки була подана після закінчення терміну дії абзацу 4 п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про імміграцію", що є підставою для скасування справи та вилучення посвідки на постійне проживання, а тому дії УГІРФО ГУМВС України в Харківській області є законними та обґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, відповідно до положень ст.41, ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, Во Зуй Куан, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин ОСОБА_2 постійно проживає за адресою: 61001, м. Харків, пров. Зерновий, буд. 4-А, гуртожиток.

Матеріалами справи підтверджено, що 17.05.2005 року, на підставі висновку УГІРФО УМВС України в Харківський області від 17.05.2005 року видано позивачу посвідку на постійне місце проживання серії ХР №13262, стром дії безстроково, в якій відображено місце реєстрації позивача.

Судом встановлено, що у звязку з втратою посвідки позивач звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області де йому стало відомо про висновок Головного управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 27.10.2009 р., яким скасовано посвідку на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2 Во Зуй Куан, ІНФОРМАЦІЯ_1

Про оскаржуваний висновок Головного управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 27.10.2009 р., позивачу стало відомо лише 2015 року. Доказів направлення оскаржуваного висновку Во Зуй Куан відповідачем не надано.

Судом встановлено, що 27.10.2009 року УГІРФО ГУМВС України в Харківській області затверджено Висновок про скасування посвідки на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_2 Во Зуй Куан, яким вирішено посвідку на постійне проживання в Україні на ім'я Во Зуй Куан, ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

У вказаному вище рішенні підставою для його прийняття ВГІРФО ГУМВС України в Харківській області було зазначено, що позивач повинен був звернутись із заявою про отримання посвідки протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом України "Про імміграцію".

Згідно з п. 4 розділу V Прикінцевих положень Закону України "Про імміграцію" №2491-ІІІ від 07.06.2001 року вважати такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну, зокрема, іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2 та Урядом СРСР про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні. Особам, зазначеним у пункті 4 Прикінцевих положень, посвідка на постійне проживання видається за їхніми заявами або заявами їх законних представників без оформлення дозволу на імміграцію. На них поширюється чинність статей 12 - 15 цього Закону.

Статтею 12 Закону України "Про імміграцію" (в редакції що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення) передбачено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п.п. 21-22 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1983 від 26.12.2002 року (в редакції що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення), дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу.

Отже, наведені вище вимоги Закону №2491-ІІІ і положення Порядку покладають на органи, які розглядають питання про скасування дозволу на імміграцію, суб'єктів владних повноважень обов'язок проведення всебічної перевірки на підставі відповідного подання.

Суд зазначає, що визначеного Порядком подання до суду не надано.

Тобто, визначених Положенням підстав для проведення перевірки правомірності оформлення іноземному громадянину посвідки на постійне проживання в України не доведено.

Відповідно, перевірка була проведена за відсутності підстави визначеної п. 22 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1983 від 26.12.2002 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, суд зазначає, що при наданні посвідки на постійне місце проживання в Україні Во Зуй Куан, УГІРФО ГУМВС України в Харківській області керувалось п. 4 Розділу V Прикінцевих положень Закону України "Про імміграцію". Відповідно проводило перевірку підстав залишення на постійне проживання на території України позивача та підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію не виявило та надало посвідку на постійне місце проживання в Україні Во Зуй Куан.

Судом не встановлено, що з дати видання посвідки виникли обставини, передбачені ст. 12 Закону України "Про імміграцію", які б тягли за собою скасування дозволу на імміграцію.

Доказів того, що посвідка на постійне проживання громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2 Во Зуй Куан серія ХР 13262 від 17.05.2005 року, видана УГІРФО ГУМВС України в Харківській області отримана позивачем у не передбаченому законом порядку, відповідачами не надано.

Між тим, доказів притягнення до відповідальності посадової особи, яка складала, затверджувала та видала посвідку на постійне проживання серії ХР 13262 від 17.05.2005 року за прийняття безпідставного рішення не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів правомірності висновку УГІРФО ГУМВС України в Харківській області від 17.05.2005 року.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Із врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На виконання вимог КАС України, а саме Глави 7 Розділу 2, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати.

Суд зазначає, що порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Во Зуй Куан до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування висновку задовольнити.

Скасувати висновок Головного управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 27.10.2009 р. в частині щодо скасування Посвідки на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2 Во Зуй Куан, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (адреса: 61057, м. Харків, вул. Римарська, буд. 24) на користь Во Зуй Куан (адреса: 61001, м. Харків, пров. Зерновий, буд. 4-А, гуртожиток) судовий збір у розмірі 487.20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В. Бездітко