Справа № 524/6134/15-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 р.Справа № 524/6134/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.08.2015р. по справі № 524/6134/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

21.07.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука (далі по тексту - відповідач), в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.04.2015 року по 22.05.2015 року (день проведення остаточного розрахунку) в сумі 3548,88 грн.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.08.2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивача, представник виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач - ОСОБА_1 - працював у виконавчому комітеті Автозаводської районної ради м. Кременчука на посаді головного спеціаліста відділу з благоустрою та екології в період з 07 квітня 2008 року по 03 червня 2013 року.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2014 року по справі № 524/3025/14-а, яка набрала законної сили, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії. Зобов'язано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб за 2012 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати з урахуванням виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 вересня 2014 року по справі № 524/3023/14-а позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року скасовано постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 вересня 2014 року по справі № 524/3023/14-а, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено та визнано неправомірними дії виконавчого комітету Автозаводської районної ради в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб за 2009 рік в розмірі посадового окладу. Зобов'язано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб за 2009 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2014 року по справі № 524/3027/14-а, яка набрала законної сили, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Зобов'язано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб за 2010 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати з урахуванням виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Як убачається із матеріалів справи, на виконання вищевказаних судових рішень відповідач здійснив дії по нарахуванню та виплаті позивачеві коштів по матеріальній допомозі для вирішення соціально-побутових питань, зокрема, за 2009 р. - 1596,83 грн., 2010 р. - 759,80 грн., 2012 р. - 1957,81 грн. ( а.с.15-24).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на день звільнення позивача заборгованості по заробітній платі відповідач перед позивачем не мав, у зв'язку з чим підстави для застосування ст.ст.116-117 КЗпП України відсутні.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 117 цього Кодексу.

З матеріалів справи убачається, що вищезазначеними судовими рішеннями, які набрали законної сили, зобов'язано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб, а саме: за 2009р. - в розмірі середньомісячної заробітної плати; за 2010р. - в розмірі середньомісячної заробітної плати з урахуванням виплачених сум; за 2012 р. - в розмірі середньомісячної заробітної плати, з урахуванням виплачених сум. Судовим розглядом встановлено, що вищевказані судові рішення виконані відповідачем у примусовому порядку та остаточний розрахунок проведено 22.05.2015 р.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

На день звернення ОСОБА_1 із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, спричиненого тривалим невиконанням судових рішень, які набрали законної сили, трудовий договір із позивачем вже було припинено і спору з приводу проходження публічної служби між ОСОБА_1 та Виконавчим комітетом Автозаводської районної ради м. Кременчука не було.

Після ухвалення судами рішень про зобов'язання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб за 2009р., 2010р., 2012 р., і звернення їх до виконання, відносини щодо виплати присуджених сум регулюються Законом України "Про виконавче провадження". Стаття 117 КЗпП у такому разі застосовуватися не може.

На підставі вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.08.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.08.2015р. по справі № 524/6134/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 16.10.2015 р.