Справа № 742/3815/15-а
Суддя: Зарічна Л. А.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/168/15
Єдиний унікальний № 742/3815/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі головуючого-судді Зарічної Л.А.,

при секретарі Геєць О.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуках справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м.Прилуках та Прилуцькому районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду України в м. Прилуках та Прилуцькому районі та зобовязання вчинити певні дії посилаючись на ті обставини, що з 24.03. 2003 року по 21.07.2014 року перебувала на обліку та утримувала пенсію за віком в Управлінні Пенсійного фонду Російської Федерації в Первомайському окрузі м. Мурманська. У звязку з переїздом на постійне місце проживання до України, виплата пенсії в Російській Федерації їй була припинена на підставі «закінчення строку виплати». 01.08.2014 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до Управління пенсійного фонду України в м.Прилуках та Прилуцькому районі. Після надходження 15.10.2014 року на адресу відповідача пенсійної справи ОСОБА_2 з м.Мурманська, їй було призначено пенсію за віком з 01.11.2014 року в сумі 959 грн.05 коп. 10.06.2015 року позивачка звернулася із відповідною письмовою заявою до відповідача дати розяснення щодо розрахунку призначеної пенсії та зарахувати періоди роботи на Крайній Півночі. У своїй відповіді від 26.06.2015 року відповідач зазначив, що лише періоди роботи з 04.02.1988 року по 31.12.1990 року зараховано у полуторному розмірі та застосовано при призначенні пенсії показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник заробітної плати за 2011-2013 роки, з чим не погоджується ОСОБА_2 та просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо застосування при призначенні пенсії у 2014 році показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік та зобовязати відповідача здійснити перерахунок з 01.08.2014 року та виплачувати їй пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2011-2013 роки, з врахуванням виплачених сум пенсії та зарахувати позивачці періоди стажу в полуторному розмірі з 21.09.1979 року по 22.12.1980 року, з 26.12.1980 року по 25.07.1984 року, з 04.02.1988 року по 30.09.2000 року.

В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та остаточно просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо застосування при призначенні пенсії у 2014 році показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік та зобовязати відповідача здійснити перерахунок з 01.08.2014 року та виплачувати їй пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2011-2013 роки, з врахуванням виплачених сум пенсії, зважаючи на законність та правомірність своїх позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог ОСОБА_2 не визнав та подав відповідні заперечення.

Вислухавши пояснення та дослідивши надані сторонами докази по справі суд приходить до наступного висновку:

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Так, згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_2, (а.с.10-14) вбачається, що з 18.09.1979 року по 22.12.1980 року працювала у Приображенській базі тралового флоту «Приморрибпром», зарахована в штат матросом-обробником на п/б «Томськ»., з 26.12.1980 року по 28.06.1983 рік матрос-обробник на п/б «Томськ», з 28.06.1983 року - матрос обробник на п/б «Солоковський». З 04.02.1988 року прийнята на роботу до штату флоту Управління «Севрыбхолодфлот», де пропрацювала на посадах буфетниці на УС «Комісар Колухін», ТР «Космонавт Гагарін», прибиральниці на ТР «Піонер Мурмана», матросом обслуговуючого персонала ПБ «А. Хлобистов», офіціантки ПБ «Арктика», прибиральниці ПБ «Р.Мурман», звідки звільнена 30.09.2000 року. 02.10.2000 року прийнята до Муніципального підприємства №1 житлово-комунального господарства Первомайського району м.Мурманська робочею по комплесному прибиранню та утриманню домоволодіння комплексу гуртожитків, з 26.10.2001 року прибиральницею, з 18.07.2002 року сторожем, звідки звільнена 31.12.2002 року по переводу до Мурманського унітарного підприємства «Жилексплуатація», на посаду швейцара, звідки звільнена 17.07.2006 року у звязку з виходом на пенсію.

Відомості про отриману заробітну плату позивачки підтверджуються відповідними довідками (а.с.22-23).

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів пенсійної справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою саме про призначення пенсії на території України, яка після надходження відповідної пенсійної справи із Російської федерації і була призначена ОСОБА_2 із 01.08.2014 року.

10.06.2015 року ОСОБА_2 звертається до Управління пенсійного фонду з вимогою дати детальну розшифровку нарахованої їй пенсії , вказавши при цьому який показник середньої заробітної плати був застосований при призначенні пенсії за віком, а також просила надати копію відповідного розпорядження про призначення пенсії, зарахувати періоди її роботи на Крайній Півночі у кратності 1,5 відповідно до наданих нею довідок.

Вказану заяву Управління пенсійного фонду отримало 16.06.2015 року та 26.06.2015 року дало відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Прилуках та Прилуцькому районі з 01.08.2014 року, як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказане рішення було прийнято на підставі розпорядження від 24.10.2014 року після надходження із Пенсійного фонду Російської Федерації пенсійної справи позивачки.

Для обчислення пенсії позивачці врахована її заробітна плата, визначена з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2007 рік, що складає 2239,56 грн. (1197,91 грн. середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2007 рік Х 1,86956 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

Проте, з таким обчисленням пенсії не може погодитися суду.

У відповідності із ст.11 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення, яка набула чинності 13 березня 1992 року, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 1 грудня 1991р., приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 рок, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держави-учасниці Угоди за новим місцем проживання пенсіонера, а обчислення проводиться з заробітку за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. Зокрема ст. 6 Угоди визначено, що для встановлення права на пенсію, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться з заробітку за періоди роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Таким чином, суд вважає, що позивачем були подані належні докази працевлаштування її за межами України та отримання нею відповідної заробітної плати, якими в даному випадку є її трудова книжка, архівні довідки про її заробітну плату, трудові договори, що містяться у її пенсійній справі, копії яких надані до суду.

В той же час суд вважає порушенням законодавства те, що середньомісячний розмір заробітку для розрахунку пенсії ОСОБА_2 був визначений з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік , а не календарний рік, який передує року звернення за призначенням пенсії чи поновлення виплати раніше призначеної пенсії.

Відповідно ст.7 Угоди, при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави по новому місці проживання пенсіонера.

Розмір пенсії переглядається у відповідності із законодавством держави-учасниці Угоди по новому місці проживання пенсіонера з додержанням умов, передбачених пунктом 3 статті 6 даної Угоди.

Із ст.7 (за взаємодією з п.3 ст.6) Угоди слідує, що заробіток (дохід), обрахований при первинному призначенні пенсії (включаючи районні коефіцієнти), не може виключатись із розрахунку при перегляді розміру пенсії.

Законодавством конкретно передбачено, що якщо при призначенні пенсії (поновленні, або переведенні з одного виду на інший) для її розрахунку береться заробітна плата згідно ч.1 статті 40 Закону, то згідно ч.2 статті 40 того ж Закону, має застосовуватися і відповідний показник середньої заробітної плати по Україні, який становить середню зпробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому на Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 календарні роки, що передують року зверненя за призначенням пенсії

Оскільки позивачу на території Російської Федерації була припинена виплата пенсії, то на території України ОСОБА_2 звернулася із заявою до УПФУ в м.Прилуках та Прилуцькому районі саме про призначення пенсії за віком. А тому середньомісячний розмір заробітку для розрахунку її пенсії має бути визначений з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2011-2013 роки.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що позивачкою для призначення їй пенсії були надані всі необхідні для цього документи, однак відповідач отримавши їх призначив таку з порушенням діючого законодавства. Про вказані порушення позивачка дізналася 26 червня 2015 року після отримання листа від відповідача. За таких обставин, відповідно до вимог ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд вважає, що вимоги позивачки щодо визначення дати, з якої має бути здійснено відповідний перерахунок та виплата пенсії позивачці має бути визначено саме з дати призначення їй такої пенсії на території України. Оскільки вказані суми пенсії неодержані своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, вони виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, і строк звернення до суду, встановлений в ст.99 КАС України до даної категорії спорів не застосовується.

За наведених обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 46 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Прилуках та Прилуцькому районі щодо застосування при призначенні пенсії у 2014 році ОСОБА_2 показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2007 рік.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Прилуках та Прилуцькому районі здійснити перерахунок з 01.08.2014 року та виплачувати пенсію ОСОБА_2 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2011-2013 роки, з врахуванням виплачених сум пенсій.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подачі впродовж 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративному суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: