Справа № 826/23733/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 жовтня 2015 року м. Київ № 826/23733/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до про Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м. Києві визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м. Києві про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", із змінами внесеними згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VIII від 22.05.2015, відповідно до якої встановлюється ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 487,20 грн.

Станом на 01.01.2015 р. розмір мінімальної заробітної плати складає 1218,00 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява містить вісім немайнових вимог. Натомість судовий збір сплачено позивачем лише за одну вимогу, про що свідчить наявна в матеріалах справи квитанція № 598 від 12.10.2015 р. на суму 551,20 грн.

Отже, позивачу необхідно доплатити судовий збір за подання позову та надати суду докази такої сплати.

Згідно вимог ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються, зокрема, ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Відповідно до статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Згідно ст. 5 Закону України "Про громадянство України" документом, що підтверджує громадянство України є паспорт.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду копії паспорту, завірену належним чином з відміткою про реєстрацію місця проживання.

Завданням адміністративного судочинства згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно визначень, наведених в п. п. 6, 8 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах; позивач в адміністративній справі - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що до адміністративного суду може звернутися фізична або юридична особа, права, свободи чи інтереси якої порушено суб'єктом владних повноважень у зв'язку із винесенням останнім рішення (нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії), вчиненням дій або не вчинення дій, які повинні бути вчинені в межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

При вирішенні питання щодо прийняття до розгляду в порядку адміністративного судочинства позову суду слід визначитись, зокрема, з такими питаннями: які саме права, свободи чи інтереси позивача порушені, в чому саме вони полягають і якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень вони порушені; чи відносяться спірні правовідносини до публічно-правових; чи не підлягає порушені право, свобода чи інтереси фізичної або юридичної особи захисту в порядку іншого провадження.

Так, в пункті І заявлених позовних вимог позивач просить визнати неправомірними дії посадових осіб Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м. Києві:

1. з нав'язування їй реєстраційного номеру і скасування вже набутого права на облік за раніше встановленою формою обліку;

2. з відмови в обліку без включення в окремий реєстр Державного реєстру і без подання повідомлення за формою № 1П у зв'язку з відмовою за релігійними переконаннями від реєстраційного номера облікової картки платника податків;

3. з відмови поставити штамп у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

З урахуванням вищенаведених положень, суд дійшов висновку, що, викладені в п. 1 прохальної частині позову позовні вимоги не відповідають вимогам ч. 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позивачу необхідно викласти їх зміст у відповідності до вимог чинного законодавства.

Отже, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, викладені в п. 1 прохальної частини позовної заяви.

Таким чином, на усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно доплатити судовий збір за сім немайнових вимог та надати суду докази такої сплати; надати копію паспорту та уточнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху .

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук