Справа № 2а-304/09
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/54049/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від у справі

за позовом Прокурора м. Стрий

до відповідача Виконавчого комітету Стрийської міської ради

з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : ОСОБА_4, Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця»

з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

про визнання рішення незаконними, -

В С Т А Н О В И В :

25.03.2009р. до суду з позовом про визнання пункту 1.9 рішення виконкому Стрийської міської ради від 21.02.2007р. незаконним звернувся прокурор м. Стрий. Свої вимоги позивач мотивував тим, що своїм рішенням відповідач надав гр. ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дозвіл на реконструкцію нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1. Вказане рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, без отримання згоди на перебудову від всіх мешканців будинку по АДРЕСА_1, з порушенням вимог протипожежної безпеки та без надання забудовникам права користування земельної ділянки, на якій розташовано об'єкт нерухомості. Відповідач відхилив протест прокурора, в зв'язку з чим останній звернувся до суду з адміністративним позовом.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.06.2009р. позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014р. скасовано судове рішення місцевого суду та відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, прокурор звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. При цьому скаржник зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про безпідставність позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що по АДРЕСА_1 розташовано чотирьох квартирний житловий будинок, в якому проживають гр. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Пунктом 1.9 рішення відповідача №59 від 21.02.2007р. дозволено реконструкцію господарської комори з добудовою загальним розміром 2.5х7.0м. та добудову гаражу загальним розміром 4.0х6.0м. по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Здійснивши аналіз обставин справи, оцінивши надані сторонами докази, врахувавши приписи частини 2 статті 71 КАС України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про те, що надання дозволу на здійснення будівельних робіт відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, всупереч існуючим нормам СНіП і ДБН та без погодження із суміжними землекористувачами.

Скасувавши постанову місцевого суду, апеляційний суд зазначив, що органи місцевого самоврядування не вправі скасовувати свої попередні рішення, на підставі яких виникли правовідносини і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. При цьому суд послався на правову позицію з цього питання Верховного Суду України, викладену в постанові від 4.03.2013р. у справі №21-64а13.

В рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009р. N7-рп/2009 та в постанові Верховного Суду України від 4.03.2013р. у справі №21-64а13 зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Проте вказані висновки Конституційного Суду України та Верховного Суду України не унеможливлюють розгляд судами адміністративної юрисдикції позовів щодо скасування рішень і ненормативних актів органів місцевого самоврядування та визнання їх протиправними, за наявності передбачених законом підстав.

Оскільки прийняття пункту 1.9 рішення №59 від 21.02.2007р. відбулось з порушенням вимог чинного законодавства та призвело до порушення законних прав та інтересів ОСОБА_4 і Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», місцевий суд дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, а судом апеляційної інстанції помилково скасовано постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 222,223,226,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014р. скасувати, залишивши в силі постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.06.2009р.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз