Справа № 821/2763/15-а
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2763/15-а
15 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Якущенко К.Ю.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" (далі ТОВ "ТРЦ Фабрика", підприємство, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області (далі ДПІ у м. Херсоні, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2015 № НОМЕР_1, яким позивачеві збільшено грошові зобовязання з податку на додану вартість на 2604901,50 грн., у тому числі за основним платежем на 1736061,00 грн. та за штрафними санкціями на 868030,50 грн.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 17.04.2015 № 66/21-03-15-02/3754162, складеного за наслідками камеральної перевірки даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість за лютий 2015 року (далі акт № 66, акт перевірки).

За актом перевірки заниження податкових зобовязань з ПДВ за лютий 2015 року на 1736061,00 грн. повязане з тим, що позивач неправомірно зменшив обчислену за підсумками лютого 2015 року належну до сплати суму ПДВ на частину залишку відємного значення податкових зобовязань попередніх податкових періодів у сумі 1736061,00 грн. Відповідач вважає, що вказаний залишок відємного значення у звязку із введенням у дію електронного адміністрування ПДВ може бути використаний платником для обчислення податкових зобовязань не раніше ніж за березень 2015 року.

В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали, обґрунтовують їх тим, що згідно із положеннями Податкового кодексу України, зокрема п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ, використання відємного значення з ПДВ здійснюється згідно із заявою за вибором платника податку або для визначення бюджетного відшкодування, або для визначення розміру сум податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні. При подачі декларації з ПДВ за лютий 2015 року позивач у поданій заяві виявив бажання відємне значення з ПДВ направити для збільшення розміру сум податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні, тобто у рахунок зменшення податкових зобовязань наступних податкових періодів. З цих причин позивач вважає збільшення грошових зобовязань за спірним податковим повідомленням-рішенням неправомірним.

Представники відповідача позов не визнали, заперечення на позов мотивують тим, що відповідно до ст. 200-1 та п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України у звязку із введенням електронного адміністрування ПДВ платник податку після 01.02.2015 р. мав визначитись з напрямом використання відємного значення з ПДВ попередніх січню 2015 року податкових періодів і звернутись з відповідною заявою до податкового органу і після такого звернення використати відємне значення у відповідності до законодавства України. У звязку з тим, що заява про напрям використання відємного значення позивачем була надана до податкового орану 20.03.2015 р., тобто у березні 2015 року, відповідач вважає, що з цього періоду (з березня 2015 року) платник податків може використовувати це відємне значення за обраним ним напрямом такого використання. Крім того, відповідач зазначив, що у деклараціях з ПДВ позивача за січень 2015 року відємне значення з ПДВ попередніх податкових періодів не декларувалось взагалі. З цих причин відповідач вважає висновки акта перевірки та складення податкового повідомлення-рішення правомірними та просить суд відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За декларацією з ПДВ за лютий 2015 року позивачем за рядком 18 було обчислене позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового періоду у сумі 1736061,00 грн. За рядком 20 та 20.1 позивачем відображено відємне значення з ПДВ, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду у сумі 1736061,00 грн., у тому числі значення рядка 24 декларації попереднього звітного періоду рядок 20.1 декларації - 1736061,00 грн. Декларування показників за рядками 20 та 20.1 декларації з ПДВ дозволило позивачеві визначити нульовий показник за рядками 25 та 25.1 (сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного податкового періоду та сплачується до державного бюджету). За розділом ІV декларації з ПДВ за лютий 2015 року за рядком 26 (сума залишку відємного значення попередніх звітних податкових періодів на початок звітного податкового періоду) позивачем задекларовано показник у сумі 14010550,00 грн., за рядком 31 розділу ІV (сума непогашеного відємного значення попередніх звітних податкових періодів на кінець поточного звітного податкового періоду) позивачем задекларовано показник у сумі 14010550,0 грн. Згідно з додатком 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року позивачем визначено суму залишків відємного значення з ПДВ попередніх звітних податкових періодів до 01.02.2015 р. у розмірі 14010550,0 грн. з датою виникнення цього відємного значення у квітні 2012 року. За додатком 2 відповідно до п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України позивачем задеклароване бажання використати відємне значення для збільшення розміру податку, на яку позивач матиме право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних, визначену п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України.

Відповідно до Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну України від 23.09.2014 № 966, зареєстрованого в Мінюсті України 14.10.2014 р. за № 1267/26044 (далі Порядок № 966), з 01.02.2015 року за розділом ІV платником податку відображається погашення залишків сум відємного значення звітних податкових періодів до 01.02.2015 р. Згідно з Порядком № 966 використання відємного значення для включення до складу податкового кредиту з метою погашення поточних зобовязань з ПДВ відображається у рядку 27 розділу ІV декларації з ПДВ (сума відємного значення попередніх звітних податкових періодів, на яку у поточному звітному податковому періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних у єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 ст. 200-1 розділу V ПК України). Значення рядку 27 переноситься до рядка 20.2 декларації поточного звітного податкового періоду та враховується при визначенні належних до сплати в бюджет зобовязань з ПДВ поточного податкового звітного періоду.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За п. 200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, приписами п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено загальний порядок визначення та використання відємного значення з податку на додану вартість, який полягає в автоматичному направленні такого відємного значення попередніх періодів у зменшення податкових зобовязань з ПДВ, які підлягають сплаті за результатами поточного декларування з ПДВ.

З 2015 року положеннями ПК України введено електронне адміністрування ПДВ. Головним у електронному адмініструванні ПДВ є те, що величина податку на додану вартість, на яку платник ПДВ може скласти та зареєструвати у ЄРПН податкову накладну, залежить від розмірів: сформованого податкового кредиту, ПДВ, сплаченого митним органам, відємного значення з ПДВ попередніх податкових періодів та сум ПДВ, перерахованих платником ПДВ на електронний рахунок, відкритий в органах держказначейства України.

За п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року: а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення. Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку; б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року

Тобто, обравши порядок використання відємного значення у порядку, визначеному пп. "а" п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, платник податку фактично підтвердив своє бажання використати відємне значення з ПДВ для зменшення податкових зобовязань поточного та наступних податкових періодів.

На думку суду, оцінюючи право платника ПДВ на використання відємного значення у рахунок зменшення податкових зобовязань поточного податкового періоду, слід виходити з того, що статтею 200 ПК України передбачене автоматичне перенесення відємного значення з ПДВ до декларацій з ПДВ наступних податкових періодів. Автоматичне перенесення відємного значення передбачає автоматичне врахування цього значення при складанні декларації на потреби, визначені платником податку. Головним у даному питанні є наявність заяви платника з визначеними напрямами використання відємного значення, складеної не пізніше дати складання декларації з ПДВ, за період, у якому це відємне значення мало бути використаним.

У той же час звертає на себе увагу та обставина, що за розділом ІV декларації з ПДВ за лютий 2015 року позивачем було задекларовано один і той же розмір відємного значення з ПДВ попередніх податкових періодів у сумі 14010550,0 грн. на початок та кінець звітного податкового періоду. Отже, за розділом ІV декларації позивач не підтвердив використання відємного значення для збільшення суми податку, на яку він матиме змогу зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН.

Крім того, при вивченні декларації позивача з ПДВ за січень 2015 року судом зясовано, що цією звітністю за рядком 24 залишок відємного значення з ПДВ попередніх податкових періодів, який підлягав включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, платником податку не декларувався, тобто, у позивача, виходячи з січневої 2015 року декларації з ПДВ, було відсутнє право декларувати залишок відємного значення з ПДВ у лютневій 2015 року декларації з ПДВ.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

На думку суду, декларація з ПДВ за своєю формою та змістом у разі виявлення платником податку помилки у її складанні в частині заповнення ІІІ та ІV розділів не дозволяє виправити помилку шляхом декларування уточнених показників у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені. Суд вважає, що єдиною можливістю виправлення помилок у декларуванні показників ІІІ та ІV розділів., у тому числі і залишку відємного значення з ПДВ, є надання уточнюючого розрахунку.

Під час розгляду справи позивач доказів уточнення показників декларації за січень 2015 року до початку перевірки не надав, тому суд вважає, що показники декларації позивача за січень 2015 року не уточнювались, тобто залишок відємного значення з ПДВ на кінець звітного податкового періоду не декларувався. Відсутність такого декларування відємного залишку з ПДВ не дозволяє його використання для визначення належних до сплати в бюджет зобовязань з ПДВ.

За приписами Податкового кодексу України під час здійснення функціональних повноважень контролюючий орган має право здійснювати перевірки платників податків, у тому числі і камеральні перевірки податкової звітності.

За пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

За таких підстав, виходячи із даних звітності з ПДВ позивача за січень та лютий 2015 року, суд вважає правомірним обрахування позивачеві грошового зобовязання з ПДВ за спірним податковим повідомленням-рішенням і тому відмовляє позивачеві у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 161-163 КАС України,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2015 № НОМЕР_1 - відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" (ідентифікаційний код 37541696) недоплачений судовий збір у сумі 4457,88 грн. (чотири тисячі чотириста п'ятдесят сім гривень вісімдесят вісім копійок) до державного бюджету.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 жовтня 2015 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.3