Справа № 810/4569/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року 810/4569/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Бориспільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 32016, 68 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що податковий борг відповідача по податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб підприємців становить 32016 грн. 68 коп. Позивачем було вжито всіх заходів щодо добровільного погашення відповідачем заборгованості перед бюджетом але заборгованість до цього часу відповідачем не погашена, тому позивач звернувся до суду.

У судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 13 жовтня 2015року представником позивача ОСОБА_2 надано суду клопотання про розгляд без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання 13 жовтня 2015 року не зявився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, заперечень на позов не надав.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідачем не надано суду доказів поважності причин неможливості забезпечення явки відповідача або представника відповідача в судове засідання, а тому суд на підставі ч. 4 та ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа підприємець 28.12.2000 року та знаходиться на обліку в Бориспільській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 28.12.2000 року за №749.

Відповідач є платником податків, зборів, передбачених Податковим кодексом України і на даний час є боржником перед бюджетом.

За твердженням позивача, податковий борг відповідача на час звернення до суду становить 32016, 68 грн., в тому числі по податку на додану вартість 12612, 50 грн. та пені в сумі 31. 97 грн. та по податку на доходи фізичних осіб - підприємців - 18894, 18 грн., 510 грн. та пені 5. 75 грн.

Як встановлено судом, податковим органом з 12.05.2014 по 23.05.2014 та у звязку із продовженням термінів перевірки з 26.05.2014 по 30.05.2014 проведено документальну планову виїзну перевірку відповідача за результатами якої складено ОСОБА_3 від 06.06.2014 № 301/17-3- Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 (далі ОСОБА_3 перевірки).

В ході проведення перевірки податковим органом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності та є платником податку на додану вартість. У період з 01.01.2012 по 31.12.2013 ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування.

Як зазначено в ОСОБА_3 перевірки (сторінка 5), при перевірці позивачем використано: установчі документи, банківські виписки, видаткові та податкові накладні, договори, декларації, звіти, розрахунки, відомості по заробітній праці, трудові угоди між працівниками та СПД, заяви працівників на податкову соціальну пільгу, реєстри отриманих та виданих податкових накладних та дані компютерних автоматизованих інформаційних систем.

ОСОБА_3 встановлено (сторінка 9 ОСОБА_3 перевірки), що декларація про майновий стан і доходи за 2012 рік подана до іншого адміністративного району.

Декларація за 2013 рік подана з перекрученими даними, в результаті порушення визначення валових доходів та витрат.

ОСОБА_1В в період діяльності на загальній системі не надав на документальну планову виїзну перевірку книгу обліку доходів та витрат, встановленої форми.

У звязку з викладеним, податковим органом встановлено порушення відповідачем пункту 176.1 статті 176, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 не ведення обліку, а саме, відсутні книга доходів та витрат. Тим самим, на порушення пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України платником не забезпечено зберігання облікових первинних документів.

На сторінці 10-11 ОСОБА_3 перевірки позивач зазначає, що загальна сума валових доходів за період перевірки за даними платника становить 1859141,17 грн.

ОСОБА_3 правильності визначення валового доходу, відображеного в декларації про доходи з даними про суми валового доходу, встановленому в ході перевірки, виявлено розбіжності, а саме, відповідач у період перевірки був платником ПДВ, тому в доходи не повинен був включати суми податку на додану вартість, що входить до ціни проданих товарів.

ОСОБА_3 правильності визначення валового доходу встановлено порушення в 2013 році: включено до валового доходу суми ПДВ, що входить до ціни проданих товарів на суму 166645,05 грн.

Відповідно до інформації з системи обробки податкового кредиту платника в розрізі контрагентів, що мітиться в Центральній базі даних податкового органу в період з 01.01.2012 по 31.12.2013 постачальниками відвантажено товару в сумі 1670121,78 грн. з ПДВ або 1391768,15 грн. без ПДВ. ОСОБА_1 надані залишки товару сума яких на початок перевірки (01.01.2012) складала 19949,57 грн. з ПДВ та на кінець періоду перевірки 01.01.2014 18912,20 грн. з ПДВ.

В результаті проведеної перевірки всіх наявних документів наданих на перевірку та інформаційних даних бази про отримані суми доходів фізичними особами результат даних Системи співставлень податкового зобовязання та податкового кредиту по ПДВ в розрізі контрагентів, що міститься в Центральній базі даних податкового органу, встановлено залишок товару станом на 01.01.2014 в сумі 98533,01 грн. з ПДВ, а за даними платника 18912,20 грн. з ПДВ, що є підставою вважати товари реалізованими на суму умовного продажу товарів в сумі 79640,91 грн. з ПДВ або 66350,68 грн. без ПДВ. Отже, в порушення статті 177 Податкового кодексу України занижено валовий дохід від здійснення підприємницької діяльності за період перевірки на загальну суму 66350,68 грн., що призвело до заниження загального сукупного оподатковуваного доходу. Дане порушення вплинуло на формування податкових зобовязань з податку на додану вартість.

При перевірці позивачем показників витрат, які безпосередньо повязані з одержанням доходів встановлено наявність розбіжності, а саме: у 2013 році витрати за даними декларації 985743,02 грн., у свою чергу, витрати за даними перевірки 799562,42 грн. (розбіжність 186180,60 грн.). Тобто, до витрат включені суми ПДВ що входять до ціни придбаних товарів на суму 186180,60 грн. за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, чим порушено пункти 177.3, 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України.

Таким чином, податковий орган робить висновок в ОСОБА_3 перевірки (сторінка 13 ОСОБА_3), що в результаті невірного визначення валових доходів та валових витрат, це є причиною заниження обєкту оподаткування для нарахування податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб за 2013 рік в сумі 85885,23 грн. Порушено пункт 177.2 статті 177 Податкового кодексу України.

Як зазначено позивачем в ОСОБА_3 перевірки, пояснення ОСОБА_1 в ході перевірки не надавались.

Під час перевірки також встановлено, що при заповненні декларації про майновий стан і доходи платником не вказана сума податку, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2013 року в сумі 2120,00 грн., в результаті чого нарахування не внесено до особової картки платника та не сплачено до бюджету, чим порушено підпункт 177.5.3 пункт 177.5 Податкового кодексу України. Дана обставина також викладена у додатку № 7 до ОСОБА_3 перевірки Розрахунок податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб, визначених контролюючим органом за результатами перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за 2013 рік, в якому зазначено про відхилення показників, які встановлені в ході проведення перевірки (рядок 03.01 Декларації про майновий стан і доходи від 10.02.2014 № НОМЕР_2) на суму 2120,00 грн.

Отже, заниження обєкта оподаткування за результатом перевірки, а також невірне подання декларації про майновий стан і доходи призвело до недоутримання та недоплати податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за ставкою 15 %: за 2012 рік на суму 1903,19 грн. та за 2013 рік на суму 15002,79 грн.

При перевірці ведення обліку, придбання та продажу товарів (робіт, послуг), обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість податковим органом встановлено, що з системи обробки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів було отримано інформацію по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з якої вбачається, коли податкове зобовязання менше податкового кредиту контрагента.

Так, за результатами автоматизованого співставлення даних податкового зобовязання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 встановлено розбіжність між сумами ПДВ, зазначеними у розділі 1 Податкові зобовязання додатку № 5 до Декларації з ПДВ за березень, травень, листопад 2012 року, січень, лютий, травень, липень, жовтень, грудень 2013 року та сумами ПДВ зазначеними контрагентами відповідача у розділі 2 Податковий кредит додатку 5 Декларації з ПДВ за вказані періоди. Зокрема, по таким контрагентам: ТОВ АТАСС-Бориспіль за березень 2012 року - відхилення суми ПДВ 121,00 грн., ТОВ Патекс - відхилення суми ПДВ 291,87 грн., ТОВ Дункан - відхилення суми ПДВ 107,50 грн., ТОВ Посейдон-9 - відхилення суми ПДВ 137,74 грн., ТОВ Трейдхаус за листопад 2012 року - відхилення суми ПДВ 416,67 грн., ТРО ПГ Свято-Успенської ОСОБА_4 - відхилення суми ПДВ 111,70 грн., ТОВ Трейдхаус за лютий 2013 року відхилення суми ПДВ 119,53 грн., ТОВ Юмікс-плюс - відхилення суми ПДВ 4196,50 грн., ТОВ Київмясо - відхилення суми ПДВ 14,50 грн., ПП Елегант - відхилення суми ПДВ 9,17 грн., ПП Лікмед - відхилення 81,72 грн., ПАТ АТАСС-Бориспіль за жовтень 2013 року відхилення суми ПДВ 472,90 грн., ТОВ Транс-Аерохолдинг - відхилення суми ПДВ 37,50 грн.

Крім того, перевіркою відображених у рядку 1 Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів показників за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій із роздрібної торгівлі канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах.

ОСОБА_3 даного показника встановлено заниження задекларованого показника на загальну суму 17504,14 грн., в тому числі: за травень 2013 року на суму 4196,50 грн. та за грудень 2013 року на суму 13307,64 грн.

Щодо перевірки повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 встановлено його завищення на суму ПДВ 381,26 грн. Зокрема, до складу податкового кредиту в декларацію з ПДВ за грудень 2012 року включена сума ПДВ не підтверджена податковими накладними з контрагентом ТОВ Метро ОСОБА_5 Україна. Тим самим позивачем порушено вимоги статті 44 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, податковий орган робить висновок, що перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 встановлено його заниження всього на суму 17885,40 грн., у тому числі: за грудень 2012 року на суму 381,26 грн., за травень 2013 року на суму 4196,50 грн., за грудень 2013 року на суму 13307,64 грн.

У розділі ОСОБА_3 перевірки Дотримання вимог Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг позивачем встановлено, що відповідачем здійснювалась діяльність за готівкові кошти при продажу товарів на загальну суму 79620,81 грн. без відображення її в обліку, оскільки книга обліку доходів та витрат позивачем до перевірки не надана та згідно пояснень позивача дана книга була втрачена.

ОСОБА_3 правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування встановлено порушення пункту 2 частини першої статті 7, пункту 11 статті 8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. А саме, у звязку із заниженням позивачем доходу за 2013 рік, що було встановлено в ході перевірки, податковим органом на даний дохід нараховано внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 29802,18 грн. за вставкою 34,7 %.

У висновках ОСОБА_3 перевірки податковим органом зазначено, що відповідачем порушені: 1) абзац а пункту 176.1 статті 176, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 встановлено не ведення обліку доходів та витрат, а саме, відсутня книга обліку доходів та витрат; 2) абзац в пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України декларація за 2013 рік подана перекрученими даними та за 2012 рік подана до іншого адміністративного району в результаті чого присвоєно декларації статус не визнана як податкова звітність; 3) пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, пункту 2 частини першої статті 7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування - заниження обєкту оподаткування (сукупного чистого доходу) для нарахування податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності у звязку з порушенням визначення валових доходів та витрат, а також невірне подання декларації про майновий стан і доходи, в результаті донарахованого податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за: 2012 рік 1903,19 грн., за 2013 рік 15002,79 грн., єдиного соціального внеску за 2013 рік 29802,17 грн.; 4) пункту 44.1 пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України - порушено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, так як платником не забезпечено зберігання документів первинного обліку; 5) пункту 70.16 статті 70, абзацу б пункту 176.2 статі 176 Податкового кодексу України підприємцем ОСОБА_1 не подано податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою Ф № 1ДФ за ІІІ квартал 2013 року; 6) пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України заниження податкових зобовязань та завищення податкового кредиту призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 17885,40 грн.; 7) пункту 2.6 Постанови Правління НБУ від 15.12.2004 637 Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні - здійснення діяльності за готівкові кошти при продажу товарів на загальну суму 79620,81 грн.

На підставі ОСОБА_3 перевірки позивачем були прийняті: податкове повідомлення-рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_3, згідно з яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб за основним платежем в сумі 16905,98 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 4226,50 грн., податкове повідомлення-рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_4, згідно з яким відповідачу визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 17885,40 грн. та 4471,36 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, податкове-повідомлення-рішення від 25.06.2014 р. № НОМЕР_5, згідно з яким відповідачу визначено суму штрафної санкції за незабезпечення обліку в розмірі 510,00 грн., податкове повідомлення-рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_6, згідно з яким позивачем застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. за неподання до контролюючого органу податкової декларації за місцем своєї податкової адреси, податкове повідомлення-рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_7, згідно з яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 398104,05 грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки, рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_8 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальними органами доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого відповідачу донараховано 29802,17 грн. єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, вимогу від 06.06.2014 № Ф-11, якою відповідачу визначено недоїмку зі сплати єдиного внеску у розмірі 29802,18 грн.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями відповідач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Київській області від 08.09.2014 № 1201/Д/10-36-10-01-04/692 скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_6, яким до відповідача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн. за неподання до контролюючого органу податкової декларації за місцем своєї податкової адреси, та скасоване податкове повідомлення-рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_7, відповідно до якого до відповідача застосовані штрафні санкції у розмірі 398104,05 грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки. Інші податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Відповідачем також подано скаргу до Державної фіскальної служби України про скасування рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_8 та рішення про результати розгляду первинної скарги від 08.08.2014 № 1044/Д/10-36-10-01-04/692. Рішенням від 08.09.2014 1389/Д/99-99-10-01-07-15 Державна фіскальна служба України залишила скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Також, в 2014 році ОСОБА_1 - фізична особа-підприємець звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Бориспільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_3, від 25.06.2014 № НОМЕР_4, від 25.06.2014 № НОМЕР_5, рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_8 про застосування штрафних санкцій та вимоги від 06.06.2014 № Ф-11.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2014 року у справі № 810/5683/14, яка залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року, у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1В відмовлено повністю.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Згідно ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2014 року у справі № 810/5683/14 встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_3, від 25.06.2014 № НОМЕР_4, від 25.06.2014 № НОМЕР_5, рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_9 про застосування штрафних санкцій та вимоги від 06.06.2014 № Ф-11, прийняті Бориспільською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області обґрунтовано та скасуванню не підлягають.

Крім того, в ході судового розгляду справи №810/5683/14 ОСОБА_1 погодився із прийнятим податковим органом податковим повідомленням-рішенням від 25.06.2014 № НОМЕР_9, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 510,00 грн. за неподання податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 25.06.2014 № НОМЕР_3, від № НОМЕР_4 від 25.06.2014року та № р., на підставі якого позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг у сумі 31978, 96 грн. є правомірними, на сьогоднішній день не скасовані і підлягають виконанню.

Крім того, за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобовязання (його частини) та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобовязань нарахована пеня в сумі 31, 97 грн. та 5, 75 грн.

Відповідно до п.п. 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України пеня, визначена підпунктом пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, визначена підпунктом пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені)-із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

У відповідності з п. 4.2.3 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затверджено наказом ДПА України від 18.07.2005р. №276, нарахування пені за порушення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобовязання здійснюється в особових рахунках платників податків у розділі «Нарахування сум пені».

Згідно розділу 2 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби затверджено Наказом Державної податкової адміністрації України від 17.12.2010 № 953 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2010 р. за № 1350/18645 пеня нараховується після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Нарахування пені, визначеної підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 цього розділу, здійснюється у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу).

Отже, всього податковий борг відповідача по податку по податку на доходи фізичних осіб та по податку на додану вартість становить 32016, 68 грн.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового Кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до зазначених положень позивачем на адресу відповідача було направлено податкову вимогу від 26.07.2014року №677-25.

Доказів скасування вимоги від 26.07.2014року №677-25 суду не надано.

Відповідно до п. 95.1. ст. 95 Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Пунктом 95.2. ст. 95 Кодексу визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також відповідно до пункту 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області - підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 3 Закону України "Про судовий збір" передбачений обов'язок позивача сплатити судовий збір у належному розмірі під час подання адміністративного позову чи іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Зважаючи, що позивача не звільнено від сплати судового збору, а в статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення з відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 1218,00 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України в особі Бориспільської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області податковий борг у сумі 32016 (тридцять дві тисячі шістнадцять) грн. 68 коп.

Стягнути з Бориспільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на користь Державного Бюджету України судовий збір у сумі 1218(одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.