Справа № 813/4533/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А У Х В А Л А
судового засідання
15 жовтня 2015 року № 813/4533/15
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,
позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,
перекладача - Расулова Мірфаттага,
представника відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, згідно довіреності,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання незаконним рішення, зобовязання вчинити дії,
постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання незаконним рішення про відмову у видачі (оформленні) посвідки на тимчасове проживання, зобовязання надати (оформити) таку посвідку. Зобовязано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти та розглянути по суті заяву іноземця чи особи без громадянства для отримання посвідки на тимчасове проживання, подану ОСОБА_2, громадянином Азербайджанської республіки, ІНФОРМАЦІЯ_1, 29.05.2015 року, з урахуванням висновків суду.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 та його родичі неодноразово звертались як до Буського районного сектора ГУ ДМС України у Львівській області, так і до ГУ ДМС України у Львівській області, з проханням надати йому бланк заяви іноземця чи особи без громадянства для отримання посвідки на тимчасове проживання, надати практичну допомогу в оформленні та поданні переліку документів для оформлення такої посвідки, а також надати письмове рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання.
Водночас, з пояснень свідків та матеріалів справи випливає, що зі сторони працівників як Буського районного сектора ГУ ДМС України у Львівській області (ОСОБА_6, ОСОБА_7М.), так і ГУ ДМС України у Львівській області (ОСОБА_8, ОСОБА_9С.), мало місце неналежне виконання своїх обовязків, яке полягало в тому, що іноземцю, який в достатній мірі не володіє українською мовою, не було належним чином розяснено процедуру отримання посвідки на тимчасове проживання, наслідки перевищення строку перебування на території України, не було належним чином обчислено строк, який залишився для законного перебування на території України, що потягло за собою значні додаткові витрати для виїзду останнього у Туреччину та унеможливило реалізацію його права на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні, а також на оскарження рішення про відмову у надані посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Так, суд зазначає, що працівниками як Буського районного сектора ГУ ДМС України у Львівській області (ОСОБА_6, ОСОБА_7М.), так і ГУ ДМС України у Львівській області (ОСОБА_8В.) наголошувалось ОСОБА_2 на тому, що він повинен перетнути кордон України на вїзд вже після одруження з громадянкою України ОСОБА_10 для того, що б вважалось, що він вїжджає в Україну з метою воззєднання сімї.
Однак, п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає возз'єднання сім'ї як в'їзд та тимчасове або постійне проживання в Україні членів сім'ї іноземця або особи без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах та можуть підтвердити відповідними документами наявність достатнього фінансового забезпечення для утримання членів сім'ї в Україні, з метою спільного проживання сім'ї незалежно від того, коли виникли сімейні відносини - до чи після прибуття іноземця або особи без громадянства до України.
Таким чином, вимога про перетин кордону не була обґрунтованою, хоча ОСОБА_2 її виконав.
Суд зазначає, що позивач ОСОБА_3 28.12.2014 року законно вїхав на територію України, має дружину громадянку України, яка на момент звернення як до Буського районного сектора ГУ ДМС України у Львівській області, так і до ГУ ДМС України у Львівській області, була вагітною. На даний час у подружжя є малолітній син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2
Крім того, рішення по суті заяви (клопотання) про надання посвідки на тимчасове проживання, яка надійшла до ГУ ДМС України у Львівській області 29.05.2015 року від ОСОБА_2, прийнято не було, як не було і прийнято документів від іноземця. В той же час, ні Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та/або Тимчасовим порядком розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання не передбачено відмову в прийнятті заяви на отримання посвідки на тимчасове проживання, в тому числі з мотивів неповноти документів, долучених до заяви, або з мотивів перебування на території України понад встановлені строки.
Також, як випливає з пояснень свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, кожного разу при обчисленні строку, який залишився ОСОБА_2 для перебування на території України на законних підставах, виходила інша дата.
Водночас, постановою про накладення адміністративного стягнення № 055564 від 28.12.2014 року, прийнятою відділом прикордонної служби «Львів-аеропорт» Львівського прикордонного загону, на ОСОБА_2 було накладено стягнення в сумі 510,00 грн. за перевищення встановленого терміну перебування на території України. Зазначена постанова була долучена до матеріалів справи представниками ГУ ДМС України у Львівській області. Отже, працівникам міграційної служби ще при першому зверненні ОСОБА_14 в травні 2015 року за наданням посвідки на тимчасове проживання в Україні повинно було бути відомо про перевищення останнім строку перебування на території України ще 28.12.2014 року. Натомість, цього факту позивачу не розяснювалось і неодноразово (і необґрунтовано) обчислювався строк, який нібито залишився ОСОБА_2 для перебування на території України на законних підставах.
Вищенаведене свідчить про грубе порушення діями працівників як Буського районного сектора ГУ ДМС України у Львівській області, так і ГУ ДМС України у Львівській області прав особи ОСОБА_2 ОСОБА_3, передбачених ст. 26 Конституції України, що зумовило його звернення до суду за захистом таких прав, свобод та інтересів.
Суд вказує на обовязок субєкта владних повноважень сприяти реалізації громадянами України, іноземцями чи особами без громадянства своїх прав, передбачених Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків, Тимчасовим порядком розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання тощо.
Чого, однак, зроблено не було.
Суд також зазначає, що оскільки дії працівників як Буського районного сектора ГУ ДМС України у Львівській області (ОСОБА_6, ОСОБА_7М.), так і ГУ ДМС України у Львівській області (ОСОБА_8, ОСОБА_9С.) тощо не відповідають положенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та Тимчасовому порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, то такі дії підривають довіру іноземців до посадових та службових осіб органів ДМС України у Львівській області, як до носіїв державної влади, що призводить до приниження авторитету державного органу безпосередньо та держави Україна загалом.
Відтак, суд звертає увагу керівництва ГУ ДМС України у Львівській області на необхідності більш суворого та чіткого дотримання чинного законодавства України при здійсненні наданих Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та іншими нормативно-правовими актами повноважень з метою недопущення подібних порушень в роботі в майбутньому.
Керуючись ст.166 КАС України, суд, -
про наведене в окремій ухвалі довести до відома начальника ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_15 для недопущення вказаних порушень в майбутньому.
Про результати вжитих заходів по окремій ухвалі повідомити Львівський окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується, в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Потабенко В.А.