Справа № 2-а-833/10
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-833/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Ковальчук Н.В., Гуласарян Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, третя особа Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської облдержадміністрації про визнання дій щодо відмови у встановленні статусу та видачі свідоцтва інваліда війни неправомірними, зобовязати встановити статус та видати посвідчення інваліда війни.

Свій позов обгрунтовує тим, що він з 9 листопада по 25 листопада 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування ЦО ПМК №107 м. Буча тресту Броварипромжитлобуд від ПМК № 15 м. Бровари цього ж тресту і залучався до виконання інженерно - технічних заходів ЦО з будівництва та облаштування КППіД Дитятки.

Позивач посилається на те, що відповідно п. 9 ч. 2 ст. 7 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту він має право на встановлення йому статусу інваліда війни, оскільки був залучений до складу формувань Цивільної оборони, та став інвалідом внаслідок захворювання повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

У березні 2010 року позивач звернувся до відповідача із листом та відповідними підтверджуючими документами про встановлення статусу інваліда війни та видачу посвідчення інваліда війни.

Листом від 12.03.2010 року Управління праці та соціального захисту населення відмовило йому у наданні зазначеного статуту з тих підстав, що надані документи не містять інформації про залучення до формувань Цивільної оборони та всіх відомостей про роботу, яку він виконував під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі формувань ЦО та зазначили, що згідно з розясненням Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи чинність ЗУ Про статус ветреранів війни, гарантії їх соціального захисту не поширюється на осіб, які направлялися на виконання робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС, органами управління у справах Цивільної оборони, створеними у складі підприємств, установ і організацій. Умови визначення правового статусу цих категорій осіб та їх соціального захисту визначаються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач вважає зазначену відмову необгрунтованою, оскільки на підтвердження відомостей про роботу, яку він виконував під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі формувань ЦО надав довідку в якій зазначено, що 26 квітня 1986 року він з 9 по 25 листопада 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катасрофи (категорії 1) з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також довідку МСЕК, в якій зроблена відмітка, що інвалідність ним була отримана внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі просив його задоволити, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача позов не визнала повністю, заперечувала проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що відповідно до п. 9 ст. 7 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту управління праці та соціального захисту населення встановлюють статус інваліда війни на підставі довідки, яка містить інформацію про наказ чи розпорядження про залучення особи до формувань Цивільної оборони та документів про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також довідки про встановлення інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків Чорнобильсько катастрофи.

Враховуючи числені звернення по питанню надання статусу інваліда війни, громадянам залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи Міністерством праці та соціальної політики України листом від 29.05.2007 року №3928/014- 07/014 звернулося до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катасрофи з пропозицією утворити робочу групу з питань, пов'язаних з встановленням статусу інваліда війни відповідно до п. 9 ст. 7 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Вказана робоча група винесла рішення, що надавати статус інваліда інваліда війни інвалідам ЧАЕС, які мають довідку з управління надзвичайних ситуацій про інормацію. що містить підтвердження, що громадянин приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі оперативної групи штабу цивільної оборони Чорнобильського району в періодж з 27 квітня по 01 травня 1986 року.

Згідно з п. 8 розділу 2 Положення про Цивільну оборону України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 1994 року № 299 невоєнізовані формування Цивільної оборони, як складові частини сил Цивільної оборони утворюються на воєнний час в областях, районах, а також на підприємствах, що продовжують свою виробничу діяльність під час війни.

Відповідач зазначає, що військовий стан в державі у зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС не запроваджувався, а тому єдиною підставою використання невоєнізованих формувань Цивільної оборони з визнанням їх кількості, чисельного складу, порядку компетенції могло бути рішення виключно вищезазначених органів.

Безпосереднє залучення громадян до складу таких формувань здійснюється на підставі наказів по підприємствах, установам, організаціям, які в свою чергу видаються на виконання вищезазначених рішень.

У ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь три зведені загони цивільної оборони, а саме: Київської, Житомирської,Чернігівської областей, що були сформовані на базі обєднань Хімволокно.

Також до складу формувань Цивільної оборони входили особовий склад штабу цивільної оборони, який направляється до складу оперативних груп цивільної оборони України (м. Чорнобиль) та цивільної оборони Київської області (м. Іванків).

Будь-якого відношення до вищевказаного формування Цивільної оборони позивач не мав, тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що чинне на момент аварії на ЧАЕС законодавство колишнього СРСР не передбачало обовязкової вимоги щодо видання розпорядчого документу про зарахування працівника до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони підприємства, установи або організації, а так само щодо залучення кожної окремої особи до дій у складі формувань Цивільної оборони. Обовязок створення формувань Цивільної оборони на всіх без виключення обєктах і зарахування до їх складу максимальної кількості персоналу встановлювалось Воложенням про Цивільну оборону СРСР.

На даний час налогічні вимоги містять Закон України Про Цивільну оборону України та Положення про Цивільну оборону України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 1994 року № 299.

Нормативно -правові акти того часу свідчать про те, що у ліквідації аварії на ЧАЕС на території Української СРСР приймали участь і невоєнізовані формування Цивільної оборони.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши позивача, представника Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, представника третьої особи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з вимогами ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах відповідно до законів України.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 7 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорії 1 серії А № 037655), що підтверджується вкладкою за № 052776 від 12.09.1998 року та посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1 серії А № 037655 від 4 травня 1994 року.

З 06.02.1995 року позивачу безстроково встановлено другу групу інвалідності, про що свідчить витяг із акту огляду у МСЕК серії MCE № 206325. Відповідно до зазначеного витягу, причина встановлення групи інвалідності професійне захворювання пов'язане із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно довідки № 000710 обласної спеціалізованої МСЕК про результати визначення ступеня втарги професійної працездатності у відсотках застрахованого ОСОБА_2 зазначено про те, що ступінь втрати професійної працездатності у відсотках складає 80 % з 06.02.1995 року безстроково (підстава акт № 944).

З довідки управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації від 28.12.2009 року вбачається, що ОСОБА_2 з 9 по 25 листопада 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування ЦО ПМК № 107 м. Буча тресту Броварипромжитлобуд від ПМК № 15 м.Бровари цього ж тресту і залучався до виконання інженерно - технічних заходів ЦО з будівництва та облаштування КППіД Дитятки.

Згідно наказу за № 4 від 11 травня 1986 року Про участь підрозділу ЦО ПМК № 107 ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вказано, що штаб переноситься на базу Іванківської ділянки № 3.

В маршрутному листі від 16 лютого 2001 року за № 06 зазначено, що ОСОБА_2 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії в складі пересувної механізованої колони № 107: дата виконання робіт з 9.11.1986 року по 25.11.1986 року з 8 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. всього 204 години; місце виконання робіт с. Рудня-Вересня.

В довідці від 25.11.1986 року зазначено, що ОСОБА_2 з 9.11.1986 року по 25.11.1986 року працював на КПП Дитятки на посаді каменщика та має право на пільги у встановленому законом порядку, вказана обставина також підтверджується наказом від 9 листопада 1986 року за № 208 - у в якому зазначено, що ОСОБА_2 в звязку з виробничою необхідністю направити в Чорнобильський район для ліквідації аварії на АЕС на період з 9 листопада по 23 листопада 1986 року.

В довідці від 4 травня 1993 року № 338 наданої начальником спеціалізованого будівельно-монтажного тресту № 6 пересувної механізованої колони № 107 вказано, що ОСОБА_2 виконував роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС в 1986 році, залучався до вирішення термінових справ, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в м.Чорнобиль, с.Рудня, Вересня та інших пунктах зони відчудження.

За виконання покладених на позивача обовязків йому за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 9 листопада по 25 листопада 1986 року була нарахована і виплачена заробітна плата, що підтверджується довідкою від 15.01.2010 року наданою директором КП Пересувна механізована колона № 15

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із листом про встановлення йому статусу інваліда війни, але відповідач відмовив у встановлені позивачу вказаного статусу з підстав відсутності інформації про залучення їх до формувань Цивільної оборони під ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтвердужється листом від 12.03.2010 року за № 670.

В п. 9 ч.2 ст. 7 Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту встановлено, що до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

В ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Дії відповідача щодо відмови у встановленні позивачу статусу інваліда війни суд вважає неправомірними і такими що не грунтуються на вимагах закону, та такими, що порушують їх права та інтереси.

Відповідно до ч.І, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79 КАС України письмовими доказами документи (в тому числі), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, в судовому засіданні доведений факт участі ОСОБА_1К у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони з 9 по 25 листопада 1986 року. Даних, які б спростовували зазначені обставини в судовому засіданні стороною відповідача надано не було, тому позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 19 Конституції України, ст. 7 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст. ст.9, 69, 70, 71, 79, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Управління праці і соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда - протиправними.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати йому посвідчення інваліда війни.

На постанову протягом 10 днів може бути подана заява про оскарження, а протягом 20 днів апеляційна скарга до Адміністративного апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанови, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Г. Радзівіл