Справа № 818/3089/15
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р. справа №818/3089/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

позивачки - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3089/15

за позовом ОСОБА_1

до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 26 червня 2015 року №Ф- та від 10 серпня 2015 року №Ф-; визнання протиправним та скасування рішення від 13.08.2015р. №; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.08.2015р. №. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач дійшов помилкового висновку про порушення позивачем абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, п. 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України, в результаті донарахованого податок на доходи фізичних осіб в сумі 468,99 грн. На думку позивача, податковим органом безпідставно зазначається, що приватним нотаріусом у звітах з єдиного внеску за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року занижено суму чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% на загальну суму 3526,43 грн., а також занижено податок з доходів фізичних осіб в результаті включення до складу витрат, що не пов"язані зі здійсненням нотаріальної діяльності. Позивач вважає, що єдиний соціальний внесок сплачувався нею у відповідності до вимог Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до валових витрат віднесені суми коштів, що передбачені Податковим кодексом України.

Сумська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 у звітах з єдиного внеску за 2012-2014р.р. занижений чистий оподатковуваний дохід, на який нараховується єдиний внесок в розмірі 34,7%. Крім того, приватним нотаріусом за період з 01.01.2012 по 31.12.2014р.р. включено до витратної частини витрати, не пов"язані із здійсненням нотаріальної діяльності.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки та представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що Сумською ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області було проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків, яка проводить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт №58/17-01-10/НОМЕР_1 від 26.06.2015 року.

Згідно висновків акту перевірки, приватним нотаріусом ОСОБА_1 порушено:

- вимоги п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України, в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 468,99 грн., в тому числі: за період з 01.04.2012р. по 31.12.2012р. у сумі 94,63 грн., за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. у сумі 115,70 грн. та за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 у сумі 225,40 грн.

- вимоги абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в результаті чого донараховано єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування в сумі 44083,24 грн. в тому числі: за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. на суму 13657,08 грн., за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. на суму 1243,21 грн., за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. на суму 16868,51 грн. та за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. на суму 12314,44 грн.

На підставі акту перевірки Сумською ОДПІ було прийнято:

- вимогу про сплату боргу від 26.06.2015 року №Ф-, якою визначено суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов"язкове державне соціальне страхування в сумі 44083,24 грн. (а.с.56);

- вимогу про сплату боргу від 10.08.2015 року №Ф-, якою визначено суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов"язкове державне соціальне страхування в сумі 43308,26 грн. (а.с.57);

- рішення від 13.08.2015 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (а.с.58);

- податкове повідомлення-рішення від 31.08.2015 року № про донарахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 297 грн. 66 коп. (а.с.59).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить зі слідуючого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування №2464 від 08.07.2010 року (далі по тексту - Закон №2464).

Виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

На підставі статті 6 Закону №2464 було видано наказ Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 року №454 Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 3.4 зазначеного наказу передбачено, що фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з таблицею 3 додатка 5 до Порядку №454 (п.4.12 цього ж Порядку).

Аналогічне положення міститься в Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 року №22-2, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.11.2011 року за №1014/18309, та діяла з 01.01.2011 року до 08.01.2014 року.

З огляду на вищезазначені норми, суд зазначає, що сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок в графі усього таблиці 3 додатка 5 до Порядку № 454 має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року.

Цей висновок підтверджується також наказом Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 року №455 Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в якому зазначено, що платники, визначені підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II Інструкції (фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно) сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 01 травня наступного року на підставі даних річної податкової декларації.

Суд зазначає, що на виконання вказаних вимог, позивачем податкова звітність сформована на підставі первинних бухгалтерських документів, відображених у Журналі відомостей щодо обліку доходів і витрат та даних Реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, а також у визначені законом строки подані податкові декларації за 2011-2014 роки і звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 - 2014 роки (таблиця 3 Додатку №5), які своєчасно та в повному обсязі сплачено, що підтверджується матеріалами справи.

Також суд зазначає, що дані, які зазначені в податковій декларації збігаються з даними, зазначеними у звітності з єдиного внеску, що не заперечується податковим органом, а лише підтверджується в акті перевірки.

Крім того Законом України від 04.07.2013 року № 406-УІІ було внесено зміни до Закону № 2464, відповідно до яких центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надає роз'яснення з питань застосування законодавства, про збір та ведення обліку єдиного внеску, а Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань взаємодіє в установленому законодавством порядку з центральним органом виконавчої влади

На виконання вказаної норми Закону № 2464 було видано спільний лист Міністерства доходів та зборів України та Пенсійного фонду України від 27.12.2013 року № 21052/5/99-99-17-03-01-16; № 36398/05.10, згідно з яким Міністерство доходів і зборів України та Пенсійний фонд України повідомляє, що консультації з питань ведення Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, включаючи питання заповнення таблиць 5-9 Додатка 4, всіх таблиць Додатка 5, Додатка 6 та Додатка 7 звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 454 Про затвердження Порядку формування та подання страхувальникам звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 року за № 1628/2416, надають органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до роз'яснення Пенсійного фонду України Опис формату звіту щодо суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органами Пенсійного фонду України відповідно до Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 року №22-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 року за №1014/18309, враховуючи зміни постанови правління Пенсійного фонду №18-1 від 23.06.2011 року, зміни постанови правління Пенсійного фонду №24-1 від 10.12.2012 року, зміни постанови правління Пенсійного фонду № 12-1 від 22.07.2013 року - особи, які забезпечують себе роботою самостійно, тобто займаються незалежною професійною діяльністю, формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік згідно з таблицею 3 додатка № 5 до Порядку.

У графі 2 таблиці З Додатка №5 Сума доходу, заявлена в податковій декларації відображаються в розрізі місяців суми доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності та задекларованого до органу податкової служби за результатами звітного року.

У графі 3 таблиці 3 додатка №5 зазначені особи самостійно визначають суму доходу у розрізі кожного місяця відповідного звітного року. Єдиною вимогою при цьому виступає відповідність річній податковій декларації.

З матеріалів справи вбачається, що самозайнятою особою - приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 року були подані податкові декларації:

- податкова декларація за 2011 р. від 25.04.2012 р. № 26004 (а.с.66-67);

- податкова декларація за 2012 р. від 15.04.2013 р. № НОМЕР_2 (а.с.76-77);

- податкова декларація за 2013 р. від 25.04.2014 р. № (а.с.93-94);

- податкова декларація за 2014 р. від 29.04.2015 р. № НОМЕР_3.

Відповідно до платіжних документів ОСОБА_1 були сплачені внески в розмірі: за 2011 рік - 10503 грн.; 2012 рік - 10469,26 грн.; 2013 рік - 11563,08 грн.; 2014 рік - 12147,08 грн.

У визначені законом строки (10.03.2012 р. за 2011 р., 15.01.2013 р. за 2012 р., 25.04.2014 р. за 2013 р., 05.03.2015 р. за 2014 р.) ОСОБА_1 подані звіти про суми нарахування доходу застрахованих осіб та суми нарахування єдиного внеску (додаток 5 таблиця 3) 2011-2014 р.р., які заповнені з урахуванням вимог законодавства України, а саме: Закону №2464, Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 № 22-2 та Порядку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів №країни від 09.09.2013 року № 454.

Таким чином, у приватного нотаріуса відсутня заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в Сумському районі.

Крім того, за перевіряємий період будь-яких зауважень при подачі звітності і сплаті єдиного внеску до позивача з боку контролюючих органів не було, законодавство в цій частині не змінилось, лише в частині адміністрування згідно зі ст. 8 Закону № 2464 передано до регулювання Податковим кодексом України (в редакції Закону N 406-УІІ /406-18 від 04.07.2013).

Позивач, як самозайнята особа, має право самостійно формувати звіт.

При проведенні розрахунку єдиного соціального внеску позивачем виконано всі вимоги законодавства щодо порядку його нарахування з дотриманням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону 2464), суми мінімального страхового внеску (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону 2464).

Аналогічні висновки були зроблені Вищим адміністративним судом України (постанова від 17.02.2015 року №К/800/6245/15) по справі №825/3909/14, Національним юридичним університетом ім.Ярослава Мудрого у правовому висновку щодо взаємовідносин приватних нотаріусів і державної фіскальної служби України стосовно адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 05.12.2014 року за №126-01-3254.

Безпідставними є твердження податкової інспекції щодо включення ОСОБА_1 витрат, не пов"язаних із здійсненням нотаріальної діяльності, з огляду на таке.

Згідно ст.ст.24, 25 Закону України Про нотаріат передбачено, що для здійснення нотаріальної діяльності є необхідною наявність робочого місця (контори) нотаріуса, тобто приміщення, у якому безпосередньо провадиться нотаріальна діяльність.

Відповідно до п. 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

При цьому, вичерпний перелік витрат фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, що можуть бути враховані при визначенні об"єкта оподаткування, не передбачений законодавством, яке діяло на час подання податкових декларацій за 2012-2014р.р.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусам ОСОБА_1 упродовж 2012-2014р.р. при визначенні оподаткованого чистого доходу від своєї професійної діяльності було враховано витрати, у тому числі: засоби побутової хімії, горщик для квітів, ґрунт, всього на суму 1587,53 грн., які відображені в Книзі обліку доходів та витрат на підставі первинних бухгалтерських документів.

Вказані витрати включені до звіту за формою №1ДФ на фізичну особу підприємця - продавця, мають належне документальне підтвердження первинними бухгалтерськими документами, були здійснені виключно у зв'язку з провадженням нотаріальної діяльності та вимогами Законів України Про охорону праці, Кодексу законів про працю України та Державних санітарних правил і норм роботи.

Крім того, звіти подані до ДФС своєчасно, про що зазначено в акті перевірки.

Отже, врахування понесених витрат при визначенні оподатковуваного доходу, які здійснювались виключно для забезпечення ОСОБА_1 умов для виконання професійної діяльності приватного нотаріуса є правомірним, а податкове повідомлення-рішення від 13.08.2015 р. № про донарахування податку на доходи фізичних осіб зі штрафними (фінансовими) санкціями є протиправними та підлягає скасуванню.

Посилання відповідача на узагальнюючу податкову консультацію щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, як на підставу визначення неправомірності врахування приватним нотаріусом об"єкта оподаткування, є безпідставним.

Так, висновок відповідача про те, що витрати було неправомірно враховано при визначенні обєкта оподаткування ґрунтується виключно на Узагальнюючій податковій консультації, наказ ДПС України від 24.12.2012 р. №1185, Узагальнюючій податковій консультації щодо витрат приватного нотаріуса, наказом Міндоходів України від 30.12.2013 р. №884, а також листі Міністерства юстиції від 02.02.2006 р. №31-35/20.

Податкова консультація за змістом ст. 52 Податкового кодексу України має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Тобто, податкова консультація не є нормативно-правовим актом, який регулює відносини у сфері справляння податків і зборів, зокрема не встановлює і не може встановлювати порядку їх нарахування, утримання та сплати.

Отже, консультації контролюючого органу мають рекомендаційний характер, а тому не виключеним є віднесення до необхідних витрат незалежної професійної діяльності й інших витрат, якщо вони відповідають вимогам п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України.

Таким чином, оскільки вищевказані лист і консультації не є нормативно-правовими актами і містять лише орієнтований перелік витрат, що можуть бути враховані при визначенні оподатковуваного доходу, вони не можуть використовуватися відповідачем, як правова підстава для висновків про неповязаність здійснення нотаріусом витрат із його професійною діяльністю та про допущені порушення положень ст.178 Податкового кодексу України і нарахування податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також суд звертає увагу на той факт, що такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у п.110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаг" та "Вуліч проти Швеції" суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Сумська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області, як субєкт владних повноважень, не довела правомірності вимоги про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій та податкового повідомлення - рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати: вимогу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 10 серпня 2015 року №Ф-; рішення від 13.08.2015 р. №; податкове повідомлення-рішення від 13.08.2015 р. №.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26 червня 2015 року №Ф-, то вони задоволенню не підлягають, виходячи зі слідуючого.

Відповідно до п. 60.3 ст. 60 Податкового кодексу України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Отже, враховуючи положення п. 60.3 ст. 60 Податкового кодексу України, податкова вимога ДПІ у м. Сумах від 26 червня 2015 року №Ф- є відкликаною, а тому вона не може бути визнана в судовому порядку протиправною та скасована.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 10 серпня 2015 року №Ф-.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 13.08.2015 р. №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 13.08.2015 р. №.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2015 року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар