Справа № 278/225/15-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зубчук І.В.
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" жовтня 2015 р. Справа № 278/225/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю позивачки, представників позивачки та відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "06" серпня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області призначення пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року позивачка звернулася з позовом до відповідача , в якому просила визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області щодо призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визнати за нею право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30 червня 2014 року, з урахуванням роботи в аптеках приватної форми власності на посаді фармацевта з 09 жовтня 2006 року по 18 вересня 2012 року в ПП фірма «Санітас», період роботи з 24 вересня 2012 року по 12 березня 2013 року в ПП фірма «наша аптека» та період роботи з 18 березня 2013 року по 28 вересня 2014 року в ТОВ «Первоцвіт-фарм».

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2015 року позов задоволено.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірною.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу пенсію за вислугу років з 30 червня 2014 року з урахуванням роботи в аптеках приватної форми власності на посаді фармацевта з 09 жовтня 2006 року по 18 вересня 2012 року в ПП фірма «Санітас», період роботи з 24 вересня 2012 року по 12 березня 2013 року в ПП фірма «наша аптека» та період роботи з 18 березня 2013 року по 28 вересня 2014 року в ТОВ «Первоцвіт-фарм», як такого, що дає право на отримання пенсії за вислугу років, відповідно до вимог п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що фактом здійснення діяльності аптечним закладом є відповідний дозвіл на провадження діяльності - ліцензія, а проведення акредитації аптечних закладів є добровільним, оскільки факт отримання ліцензії свідчить про наявність лише достатнього рівня акредитації, а на сьогоднішній день передбачений тільки порядок проведення акредитації, без встановлення умов (випадку) необхідності її проходження для закладів охорони здоров"я , тобто на законодавчому рівні в порядку обсязі зазначене питання не врегульовано.

Проте, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка працювала на посаді фармацевта в період з 09 жовтня 2006 року по 18 вересня 2012 року в ПП фірма «Санітас», період роботи з 24 вересня 2012 року по 12 березня 2013 року в ПП фірма «наша аптека» та період роботи з 18 березня 2013 року по 28 вересня 2014 року в ТОВ «Первоцвіт-фарм», що підтверджується копією трудової книжки позивача.

У вересні 2014 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років. Рішенням комісії по розгляду питань пов"язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області №10 від 22.12.2014 року відмовлено позивачу у призначені пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки її стаж роботи складає 17 років 2 місяці 20 днів, що недостатньо спеціального стажу роботи в органах охорони здоров"я для даного виду пенсії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення при наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях. Разом з тим відповідно до примітки 2 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Визначення аптечного закладу наведено в статті 16 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров'я» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2801-ХІІ), згідно з якою безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я. Відповідно до частини другої цієї статті заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), акредитація закладу охорони здоров'я (далі - акредитація) - це офіційне визнання наявності у закладі охорони здоров'я умов для якісного, своєчасного, певного рівня медичного обслуговування населення, дотримання ним стандартів у сфері охорони здоров'я, відповідності медичних (фармацевтичних) працівників єдиним кваліфікаційним вимогам.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Перша акредитація закладу проводиться через два роки від початку провадження діяльності.

Наступні акредитації проводяться кожні три роки.

У випадку тимчасового припинення діяльності акредитованим закладом на строк понад один рік його наступна акредитація проводиться через два роки з моменту поновлення діяльності у сфері охорони здоров'я.

Акредитацію закладів, крім фармацевтичних (аптечних) закладів, проводить Головна акредитаційна комісія, а акредитацію фармацевтичних (аптечних) закладів - Головна комісія з акредитації фармацевтичних (аптечних) закладів, що утворюються при МОЗ (далі - головні акредитаційні комісії), та акредитаційні комісії, що утворюються при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділах охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - акредитаційні комісії).

Головна комісія з акредитації фармацевтичних (аптечних) закладів при МОЗ проводить акредитацію фармацевтичних (аптечних) закладів усіх форм власності.

Для проходження акредитації заклад подає заяву про проведення акредитації та документи згідно з переліком обов'язкових документів, що додаються до заяви про проведення акредитації закладу охорони здоров'я, а саме:

копія положення (статуту) закладу, засвідчена в установленому законодавством порядку;

копія ліцензії (копії ліцензій за наявності) на провадження господарської діяльності з медичної практики, виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами;

копії документів, що підтверджують право користування приміщенням та обладнанням, необхідним для надання медичної допомоги, засвідчені в установленому законодавством порядку;

затверджена структура закладу;

звіт про медичні кадри (за формою, затвердженою МОЗ);

висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, виданий за місцем провадження діяльності, про відповідність закладу, крім фармацевтичних (аптечних) закладів, вимогам санітарних норм і правил;

звіт закладу про лікувальну роботу та/або фармацевтичну діяльність, проведену за останні три роки, а у разі першої акредитації - за останні два роки (за формою, затвердженою МОЗ, відповідно до типу закладу);

аналіз діяльності закладу щодо якості медичної допомоги та/або фармацевтичної діяльності та критерії її оцінки;

копія свідоцтва про атестацію клініко-діагностичної та/або контрольно-аналітичних та інших вимірювальних лабораторій (у разі їх наявності у структурі закладу);

копії раніше виданих акредитаційних сертифікатів, якщо такі видавалися.

Відповідна головна акредитаційна або акредитаційна комісія у двомісячний строк з дня подання закладом заяви про проведення акредитації здійснює розгляд поданих закладом документів на предмет їх відповідності переліку, визначеному цим Порядком, та формує експертні групи для проведення оцінки відповідності закладу стандартам акредитації (далі - експертна оцінка).

Стандарти акредитації закладів затверджуються МОЗ.

Результати проведеної експертної оцінки вносяться до експертного висновку про відповідність закладу стандартам акредитації (далі - експертний висновок), в якому зазначаються пропозиції щодо акредитації закладу та присвоєння останньому на підставі затверджених МОЗ критеріїв акредитації відповідної акредитаційної категорії (друга, перша, вища) або відмови в акредитації.

На підставі розгляду поданих закладом документів, експертних висновків відповідна головна акредитаційна або акредитаційна комісія у місячний строк приймає рішення або про акредитацію закладу та присвоєння закладу певної акредитаційної категорії (друга, перша, вища), або про відмову в акредитації, або про необхідність проведення у місячний строк повторної експертної оцінки.

Відповідна головна акредитаційна або акредитаційна комісія протягом 10 робочих днів інформує заклад про прийняте рішення.

Рішення головних акредитаційних комісій затверджуються наказом МОЗ.

Рішення акредитаційних комісій після погодження з Головною акредитаційною комісією при МОЗ затверджуються наказами Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

У разі прийняття рішення про присвоєння закладу певної акредитаційної категорії відповідна головна акредитаційна або акредитаційна комісія безоплатно видає йому акредитаційний сертифікат.

Бланк акредитаційного сертифіката виготовляється друкарським способом, має облікову серію і номер.

В акредитаційному сертифікаті зазначається найменування акредитаційної комісії, що його видала, акредитаційна категорія, назва закладу, адреса (адреси) закладу, строк дії, дата та номер рішення про акредитацію закладу, реєстраційний номер та дата видачі.

Акредитаційний сертифікат підлягає постійному зберіганню у закладі.

Акредитовані заклади вносяться до реєстру акредитованих закладів, що ведеться МОЗ.

У разі анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами відповідна головна акредитаційна комісія приймає рішення про анулювання акредитаційного сертифіката.

У разі прийняття головною акредитаційною комісією рішення про анулювання акредитаційного сертифіката або зниження акредитаційної категорії раніше виданий закладу сертифікат анулюється.

Таким чином, аптека офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до правового висновку, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах провізорів, фармацевтів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17 вересня 2013 року у справі № 21-241а13, яка відповідно частини 1 статті 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування в судовій практиці.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що заклади охорони здоров'я у яких працювала позивачка і період її роботи , в яких не був врахований при призначенні пенсії за вислугу років офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації аргументуючи це тим, що ліцензії, видані вказаним підприємствам, є офіційним визнанням статусу закладу та наявності у нього умов для надання певного рівня фармацевтичних послуг, а також підтвердженням його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, (201), 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "06" серпня 2015 р. скасувати та прийняти нову, про відмову у задоволені позову.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: Б.С. Моніч

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області пл. Польова, 8,м.Житомир,10009

4- адвокат : Гарапюк С.В. - ,