Справа № 807/670/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 р. Справа № 876/6657/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства «Гроно-Текс» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач - Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Гроно-Текс» (далі - ПАТ «Гроно-Текс»), в якому просило стягнути з ПАТ «Гроно-Текс» адміністративно-господарські санкції в сумі 188 429 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що відповідачем порушуються вимоги ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», згідно з якими для підприємств, установ і організацій встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотири відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідачем подано до відділення Фонду звіт за формою № 10-ПІ річна «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» за 2014 рік, з якого випливає, що відповідач вимогу Закону не виконав. Згідно рядка 03 звіту, кількість інвалідів, які повинні працювати на підприємстві відповідно до вимог ст. 19 Закону становить 21 особу, в той же час, згідно рядка 02 звіту, на підприємстві протягом 2014 року середньооблікова кількість інвалідів становила 16 осіб.

У зв»язку з цим до відповідача застосовується адміністративно-господарська санкція у розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, а саме 188429 грн. у відповідності до вимог ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що на законодавчому рівні імперативно визначений єдиний для всіх роботодавців норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів та порядок його обчислення. Також, законодавством не передбачено звільнення від відповідальності у разі відсутності вини роботодавця. Закон встановлює рівні умови господарської діяльності для всіх роботодавців в частині дотримання нормативу робочих місць та порядок його обчислення.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідач, зареєстрований за адресою: 90300, Закарпатська область, Виноградівський район, м. Виноградів, вул. Миру, буд. 13, 08 липня 1994 року; вид діяльності - 14.13 виробництво іншого верхнього одягу, про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 15).

18 лютого 2015 року відповідач подав до Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт форми 10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік (а.с. 7). Відповідно до рядка звіту 01, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві становить 528 осіб. Отже, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України № 875-ХІІ становить 21 особа. Відповідно до рядка звіту 02, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність становить 16 осіб. Таким чином, відповідачем не працевлаштовано, відповідно до нормативу, інвалідів в кількості 5 осіб.

Також в 2014 році ПАТ «Гроно-Текс» самостійно додатково працевлаштувало 6 інвалідів. Загалом на протязі 2014 року на підприємстві працювало 24 особи-інваліди, що навіть перевищує встановлений норматив, 6 з них звільнилися на протязі року з причин погіршення стану здоров»я та смерті. Також підприємство додатково зверталось за сприянням у працевлаштуванні інвалідів до Виноградівської міської ради, Виноградівського відділу соціального захисту населення, Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту населення. В 2014 році зазначеними органами інваліди на працевлаштування не спрямовувались, пославшись на відсутність бажаючих працювати на даному підприємстві.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні адміністративного позову з тих підстав, що адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв»язку зі скоєнням правопорушення. Оскільки, відповідачем подавалась до Виноградівської міської ради, Виноградівського відділу соціального захисту населення, Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту населення звітність про наявність вакансій за відповідні звітні періоди з зазначенням кількості наявних вакансій для інвалідів. Однак, зазначеними органами інваліди на працевлаштування не спрямовувались, пославшись на відсутність бажаючих працювати на даному підприємстві.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Як встановлено ч. 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов»язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

При цьому, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Як видно з матеріалів справи відповідачем подавалися до Виноградівського районного центру зайнятості Закарпатської області звіти про наявність вакансій форми 3-ПН (а.с. 24-36). Також відповідачем направлялися листи щодо сприяння в працевлаштуванні громадян, які потребують соціального захисту і нездатні конкурувати на ринку праці до Закарпатського обласного Фонду України соцзахисту інвалідів, Виноградівського центру зайнятості, Виноградівського відділу соцзахисту населення, Виноградівської міської ради. (а.с. 16-19).

Заявлені до стягнення санкції є адміністративно-господарськими, відтак на них розповсюджуються загальні засади відповідальності учасників господарських відносин, визначені у статтях 216-218, 238, 241 Господарського кодексу України, системний аналіз яких посвідчує підставу сплати за наявності складу правопорушення, склад якого у межах спірних правовідносин позивачем не доведений.

Таким чином, відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства, отже підстав для стягнення адміністративно-господарських санкцій, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» суд не знаходить, тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, відтак задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі №807/670/15- без змін.

Ухвала набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький