Справа № 805/2462/15-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року справа №805/2462/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Сухарька М.Г., секретаря судового засідання Челахової О.О., представника позивача Чернявської К.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «В.И.С.- группа» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у справі № 805/2462/15-а за позовом Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Приватного підприємства «В.И.С.-группа» про стягнення податкового боргу перед бюджетом з податку на додану вартість в розмірі 8 962,59 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.06.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у зв'язку із несплатою самостійно визначених грошових зобов'язань станом на 27.05.2015 року у Приватного підприємства «В.И.С.- группа» виник податковий борг перед бюджетом з податку на додану вартість у розмірі 8 962,59 грн. Просив суд стягнути з розрахункових рахунків Приватного підприємства «В.И.С.-группа» на користь державного бюджету на бюджетний рахунок одержувача кошти у розмірі суми податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 8 962,59 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року позов Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області задоволено.

Стягнуто з розрахункових рахунків Приватного підприємства «В.И.С.- группа», (, 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Петровського, буд. 1), на користь державного бюджету (код платежу 14010100) на бюджетний рахунок одержувача 0058 УДКС у м. Костянтинівка, банк ГУДКСУ у Донецькій області, , МФО 834016 кошти у розмірі суми податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 8 962 (вісім тисяч дев'ятсот шістдесят дві) грн. 59 коп.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в вересні 2014 року в податковій декларації з податку на додану вартість в Додатку 5 в розділі «Податковий кредит» була задекларована помилка в цифровому значенні індивідуального податкового номера ТОВ «Ван-такс», яке оказало послуги відповідачу на суму 44166,67 грн. (податок на прибуток 8833,33 грн.). Відповідач не мав можливості з технічних та життєвих причин відразу зробити уточнення до цієї декларації. Апелянт зазначає, що у нього відсутній податковий борг до бюджету, оскільки ним зроблені уточнення до декларації, а тому податковий борг та нараховані позивачем штрафні санкції мають бути зняті. Апелянт зазначає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а позовні вимоги не доведені.

Костянтинівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області надано заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та підтримав доводи наданих письмових заперечень.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. На електронну адресу суду представник відповідача надіслав лист, в якому просив розглянути справу без його участі. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що посадовими особами Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2014 року Приватного підприємства «В.И.С.-группа» (), за результатами якої складено акт № 01/05-14-15-01-11-1-33876888 від 26.01.2015 року (а.с. 18-21).

У вказаному акті перевірки позивачем встановлено, що згідно рядку 7 розділу 2 додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за вересень 2014 року Приватним підприємством «В.И.С.- группа» до складу податкового кредиту за вересень 2014 року включено по ПП «В.И.С.- группа» податок на додану вартість в сумі 8833,33 грн. В результаті чого в порушення п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України відповідачем завищено податковий кредит за вересень 2014 року в сумі 8833 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягала нарахуванню та сплаті в б юджет на 8833 грн. (а.с. 20-21).

13 лютого 2015 року позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № -785, яким збільшено відповідачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 11041 грн. 25 коп., з них за основним платежем 8833,00 грн., за штрафними санкціями 2208,25 грн. Граничний строк сплати 10 календарних днів (а.с. 16, 17).

З метою погашення податкового боргу податковим органом було направлено відповідачу податкову вимогу № 207-25 від 26.03.2015 року на суму податкового боргу 9225,36 грн., який існував на дату надіслання вимоги (а.с. 15).

Як вбачається з розрахунку податкового боргу з податку на додану вартість, Приватне підприємство «В.И.С.- группа» станом на 27.05.2015 року має податковий борг.

Податковий борг з податку на додану вартість відповідача виник у таких сумах і за таким видом заборгованості: податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2015 року у сумі 11041,25 грн., пеня за період з 10.03.2015 року по 27.03.2015 року у сумі 1,68 грн., пеня за період з 10.03.2015 року по 30.03.2015 року у сумі 0,08 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № від 21.03.2015 року термін сплати 30.03.2015 року у сумі 4,00 грн., пеня за період з 10.03.2015 року по 24.04.2015 року у сумі 0,71 грн., пеня за період з 10.03.2015 року по 29.04.2015 року у сумі 4,93 грн., пеня за період з 10.03.2015 року по 29.04.2015 року у сумі 4,23 грн., податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.04.2015 року термін сплати 30.04.2015 року у розмірі 100,00 грн., пеня за період з 10.03.2015 року по 20.05.2015 року у розмірі 5,6 грн. Разом податковий борг складав 11162,48 грн. З урахуванням сплаченого відповідачем податкового боргу у розмірі 2199,89 грн. податковий борг станом на 27.05.2015 року становив 8962,59 грн. (а.с. 12).

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позову правомірним та зазначає, що судом повно і правильно встановлено обставини справи, вірно застосовано норми матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Статтею 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (пункт 54.1).

Відповідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. (пункт 38.1).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, основним доводом апелянта є посилання на те, що в вересні 2014 року в податковій декларації з податку на додану вартість в Додатку 5 в розділі «Податковий період» була задекларована помилка в цифровому значенні індивідуального податкового номера ТОВ «Ван-такс» в сумі 44166,67 грн., податок на прибуток 8833,33 грн., яка була виправлена шляхом подання уточнення до декларації за вересень 2014 року.

На вимогу суду, відповідачем було надано: податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року від 20.10.2014 року, додаток № 5 до декларації з ПДВ «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», уточнюючий додаток № 5 до декларації з ПДВ за вересень 2014 року «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» від 25.07.2015 року та уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний податковий період вересень 2014 року (а.с. 77-91).

Дійсно, із наданих відповідачем уточнюючих документів вбачається, що Приватним підприємством «В.И.С.-группа» було уточнено розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний податковий період вересень 2014 року, вказаний розрахунок поданий 25.07.2015 року (а.с. 86-90).

В судовому засіданні представник позивача визнав той факт, що відповідачем було самостійно виявлено помилки та подано відповідні уточнення, але вказані уточнення надійшла вже після звернення податкового органу до суду з позовними вимогами щодо стягнення з рахунків Приватного підприємства «В.И.С.- группа» суми податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 8 962, 59 грн.

Проаналізувавши наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскільки податковий орган звернувся до суду з позовними вимогами щодо стягнення з Приватного підприємства «В.И.С.- группа» податкового боргу з ПДВ, який виник станом на 27.05.2015 року, а уточнення до податкової декларації з податку на додану вартість відповідачем подано 25.07.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «В.И.С.- группа» - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у справі № 805/2462/15-а за позовом Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Приватного підприємства «В.И.С.-группа» про стягнення податкового боргу перед бюджетом з податку на додану вартість в розмірі 8 962,59 грн. - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 22 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

М.Г. Сухарьок