Справа № 806/5351/14
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" жовтня 2015 р. Справа № 806/5351/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі Подолянчук Л.С. ,

за участю сторін:

представників від позивача -Шарий С.В., від відповідача- Байдало І.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" червня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут-Авто" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2015року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут-Авто" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 09 жовтня 2014року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема зазначає, що операції позивача з ТОВ "Укр-Тест-Стандарт", ТОВ "Едміт", ТОВ "Суматра-В" є такими що не відбулися, а відтак позивач безпідставно відніс ПДВ за операціями з переліченими контрагентами до складу податкового кредиту.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 09 жовтня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 88916 грн. у т.ч.71133 грн. - за основним платежем та 17783 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Підставою для винесення обумовленого податкового повідомлення- рішення стали висновки акту перевірки позивача №5763/06-08-15-01 від 22.09.2014року про безпідставність формування податкового кредиту по господарських взаємовідносинах позивача з ТОВ "Укр-Тест-Стандарт", ТОВ "Едміт", ТОВ "Суматра-В" у зв'язку з тим, що до перевірки не було надано документального підтвердження їх реального виконання та зв'язку з господарською діяльністю позивача.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані до перевірки первинні документи підтверджують обставини щодо фактичного здійснення господарських операцій позивачем з переліченими контрагентами. Проте, з такими доводами суду попередньої інстанції, колегія суддів не погоджується та вважає їх не обґрунтованими. Стосовно обставин зв'язку таких операцій з господарською діяльністю позивача, то вказані обставини судом першої інстанції взагалі не досліджувались.

За змістом пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Положеннями п. 138.2 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За приписами пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 ПК України до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Положеннями п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Проведення господарських операцій суб'єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання послуг, товарів та робіт з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

1. З матеріалів справи вбачається, що в ході перевірки відповідачем встановлено, що в порушення п.п.2.2.4 угоди від 12.11.2013року, укладеної з ТОВ "Укр-Тест-Стандарт", позивачем не було надано до перевірки звітів, сертифікатів, протоколів перевірки та інших ідентичних документів, які б свідчили про надані послуги та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача. Крім того, за даними акту зустрічної звірки Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська від 16.05.2014року №1679/22-03/35809174 господарські операції позивача та ТОВ "Укр-Тест-Стандарт" не підтверджено (а.с.206-221 т.1). За результатами співставлення декларування сум податкового кредиту та податкових зобов'язань, названими платниками, встановлено що ТОВ "Укр-Тест-Стандарт" податкові зобов'язання за обумовленою операцією не формувало (а.с. 231 т.1).

На цій підставі відповідачем зменшено позивачу податковий кредит, сформований за операцією з ТОВ "Укр-Тест-Стандарт" у лютому 2014року у розмірі 3900грн.

Колегією суддів встановлено, що спірну суму ПДВ позивач відніс до податкового кредиту на підставі: угоди від 12.11.2013року №173/471/1, предметом якої є виконання ТОВ "Укр-Тест-Стандарт" робіт по проведенню сертифікаційних випробувань зразків продукції (а.с. 35-36 т.2); актів виконаних робіт, податкових накладних, платіжних доручень, перелік яких наведено на сторінках 17-18 названого акту перевірки (а.с. 27), копії яких долучено до матеріалів справи та надано в ході перевірки (а.с. , 170-179,181-189, т.1).

Дослідивши зазначені акти виконаних робіт, податкові накладні, колегією суддів встановлено, що зазначені документи містять лише узагальнену інформацію з приводу виконання ТОВ "Укр-Тест-Стандарт" сертифікаційних робіт для позивача. При цьому, названі документи не розкривають змісту здійсненої операції, обсягу наданих послуг, одиниці виміру, не містять інформації з приводу продукції відносно якої проводились такі роботи, не містять посилань на результати виконаних робіт. Відтак, названі документи не дають змоги ідентифікувати результати виконаних робіт та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача.

З додатку до обумовленої угоди (а.с. 36 т.2) вбачається, що предметом сертифікаційних робіт за даною угодою повинні були бути транспортні засоби позивача. Водночас, до матеріалів справи долучено рішення (т. в.с. 250, т.2 а.с. 1-7), з яких вбачається, що позивачем приймалось рішення про проведення робіт по сертифікації паливо - мастильних матеріалів. При цьому, обумовлені рішення не містять відомостей в рамках якої угоди (договору) такі рішення були прийняті позивачем.

Відповідно до пунктів 2.1.1, 2.1.7, 2.2.4, 4.1 названої вище угоди від 12.11.2013року №173/471/1, виконання названої угоди повинно супроводжуватись: складання програми випробувань; відбором зразків продукції для сертифікації; складанням акту відбору та ідентифікації зразків; наданням виконавцем -ТОВ "Укр-Тест-Стандарт" протоколу проведених випробувань; передачею виконавцем позивачу належним чином оформленої документації з випробувань.

В супереч положенням обумовленої угоди, позивачем не надано ні відповідачу, ні суду перелічених документів, які могли б підтвердити обставини щодо фактичного виконання ТОВ "Укр-Тест-Стандарт" робіт по проведенню сертифікаційних випробувань.

За даними документів, на підставі яких позивач сформував спірну суму податкового кредиту, місцезнаходженням виконавця робіт - ТОВ "Укр-Тест-Стандарт" є м. Дніпропетровськ, місцезнаходженням замовника - позивача є с. Березівка Житомирського району Житомирскої області. Отож, виконання сертифікаційних робіт повинно супроводжуватись переміщенням транспортних засобів, паливо-мастильних матеріалів, відрядження працівників для виконання сертифікаційних робіт, складанням акту відбору та ідентифікації зразків; наданням виконавцем -ТОВ "Укр-Тест-Стандарт" протоколу проведених випробувань; передачею виконавцем позивачу належним чином оформленої документації з випробувань та сертифікації.

Судом апеляційної інстанції вживалися заходи щодо витребування від позивача перелічених вище доказів та доказів зв'язку даної операції з господарською діяльністю позивача, про що в ході розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні проголошено відповідну ухвалу та надано час для надання зазначених документів.

Натомість, в установлений судом строк, позивачем не було надано жодних документів, які підтверджували зазначені вище обставини. Відтак, зважаючи на ненадання суду апеляційної інстанції витребуваних документів, судом здійснено розгляд апеляційної скарги та прийнято рішення виходячи з наявних у справі доказів.

Водночас, з наданого суду акту зустрічної звірки Лівобережної ОДПІ м.Дніпропетровська від 16.05.2014 року №1679/22-03/35809174 (а.с.206-221 т.1) та витягу з електронної бази даних співставлення декларування сум податкового кредиту та податкових зобов'язань, вбачається, що ТОВ "Укр-Тест-Стандарт" таких робіт для позивача не виконувало та податкових зобов'язань за обумовленою операцією не формувало (а.с. 231 т.1).

Стосовно ж покликань представника позивача на рішення позивача про проведення сертифікації продукції, регістри бухгалтерського обліку, у яких обліковується зазначена операція, то вказані документи не підтверджують обставин щодо руху активів, отримання позивачем результатів виконання робіт по сертифікації продукції та їх зв'язку з господарською діяльністю позивача.

Враховуючи наявні у справі докази та зважаючи на територіальну віддаленість сторін, відсутність доказів щодо: руху трудових ресурсів, переміщенням транспортних засобів, паливо-мастильних матеріалів, відрядження працівників для виконання сертифікаційних робіт, складанням акту відбору та ідентифікації зразків; відсутності протоколу проведених випробувань; передачі виконавцем позивачу належним чином оформленої документації з випробувань та сертифікації, колегія суддів приходить до висновку про відсутність фактичних дій спрямованих на виконання названої угоди та відсутності доказів щодо зв'язку зазначеної операції з господарською діяльністю позивача.

2. Стосовно правомірності визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість за операцією позивача з ТОВ "Едміт", то з матеріалів справи вбачається, що в ході перевірки не встановлено, а позивачем не надано документального підтвердження виконання послуг ТОВ "Едміт" щодо підготовки транспортних засобів до сертифікації, а саме не надані звіти про виконання названих послуг із зазначенням відповідальних осіб, що здійснювали такі послуги, вид та перелік транспортних засобів, по яких проведена робота по підготовці транспортних засобів для сертифікації, що не дає можливості ідентифікувати послугу та її зв'язку з господарською діяльністю позивача. Крім того за даними акту перевірки ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 10.04.2014року №505, ТОВ "Едміт" визнано банкрутом, трудові ресурси відсутні.

На цій підставі відповідачем зменшено позивачу податковий кредит, сформований за операцією з ТОВ "Едміт" , за січень 2014року у розмірі 58233грн.

Колегією суддів встановлено, що спірну суму ПДВ позивач відніс до податкового кредиту на підставі: договору від 15.10.2013року №367, предметом якого є надання послуг по підготовці транспортних засобів до сертифікації (сервісне та технічне обслуговування, ремонт транспортних засобів) (а.с.112-113 т.1); актів виконаних робіт; податкових накладних; платіжних доручень, перелік яких наведено на стор.13-15 акту перевірки (а.с.23-25 т. 1), копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 114-150 т.1)

Надані до перевірки акти виконаних робіт та податкові накладні містять лише узагальнену інформацію з приводу виконання ТОВ "Едміт" робіт по підготовці транспортних засобів до сертифікації. При цьому, названі документи не розкривають змісту здійсненої операції, обсягу наданих послуг, одиниці виміру, виду та переліку транспортних засобів, по яких проведена робота по підготовці транспортних засобів для сертифікації, не містять посилань на результати виконаних робіт, що не дає можливості ідентифікувати послугу та її зв'язок з господарською діяльністю позивача.

За даними документів, на підставі яких позивач сформував спірну суму податкового кредиту, місцезнаходженням виконавця робіт - ТОВ "Едміт" є м. Дніпропетровськ, місцезнаходженням замовника - позивача є с. Березівка Житомирського району Житомирської області. Отож, виконання робіт (надання послуг) по підготовці транспортних засобів до сертифікації повинно супроводжуватись переміщенням транспортних засобів, відрядження працівників для виконання сертифікаційних робіт.

Судом апеляційної інстанції вживалися заходи щодо витребування від позивача перелічених вище доказів та доказів зв'язку даної операції з господарською діяльністю позивача, про що в ході розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні проголошено відповідну ухвалу та надано час для надання зазначених документів.

Натомість, в установлений судом строк, позивачем не було надано жодних документів, які підтверджували зазначені вище обставини. Відтак, зважаючи на ненадання суду апеляційної інстанції витребуваних документів, судом здійснено розгляд апеляційної скарги та прийнято рішення виходячи з наявних у справі доказів.

Водночас, з наданого суду акту зустрічної перевірки ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 10.04.2014року №505 ТОВ "Едміт" вбачається, що трудові ресурси у такого контрагенти були відсутні, видом діяльності такого контрагента була виключно- торгівля.

Таким чином, з врахуванням наданих суду доказів щодо: віддаленого місцезнаходження сторін, виду діяльності ТОВ "Едміт", відсутності трудових ресурсів у ТОВ "Едміт", відсутності руху транспортних засобів та доказів щодо відрядження працівників, колегія суддів приходить до висновку, що операції позивача та ТОВ "Едміт" не підтверджуються фактичним рухом активів, видом діяльності названого контрагента, економічною доцільністю, наявністю результатів виконання робіт та їх зв'язку з господарською діяльністю позивача.

Не розкривають такого зв'язку і акти надання послуг позивачем для інших контрагентів, оскільки названі акти, як і акти позивача та ТОВ "Едміт" містять лише узагальнену інформацію з приводу виконання позивачем робіт по підготовці транспортних засобів до сертифікації. При цьому, названі документи не містять інформації щодо змісту здійсненої операції, обсягу наданих послуг, одиниці виміру, виду та переліку транспортних засобів, по яких проведено роботи по підготовці транспортних засобів для сертифікації, що не дає можливості їх ідентифікувати, співставити та зробити висновок про їх пов'язаність та зв'язок з господарською діяльністю позивача.

Що ж до регістрів бухгалтерського обліку у яких обліковується зазначена операція, то вказані документи не підтверджують обставин щодо руху активів, фактичного отримання позивачем результатів виконання робіт та їх зв'язку з господарською діяльністю позивача.

3. Стосовно правомірності визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість за операцією позивача з ТОВ "ТП-Суматра-В", то з матеріалів справи вбачається, відповідачем зменшено позивачу податковий кредит, сформований у вересні 2013року за операцією з названим контрагентом у розмірі 9000грн.

Колегією суддів встановлено, що спірну суму ПДВ позивач відніс до податкового кредиту на підставі: договору переведення боргових зобов'язань від 20.09.2013року, договору про надання послуг №02/9 від 02.09.2013року(а.с.85-87 т.1), предметом яких є переведення зобов'язань ТОВ "ТП-Суматра-В" з надання для позивача послуг по пошуку клієнтів для проведення перевірки відповідності колісних транспортних засобів (а.с.87 т.1); акту виконаних робіт; податкової накладної копії яких долучено до матеріалів справи (90,91 т.1).

Дослідивши надані до перевірки документи, колегією встановлено, що такі документи містять лише узагальнену інформацію з приводу виконання ТОВ "ТП-Суматра-В" послуг по пошуку клієнтів для проведення перевірки відповідності колісних транспортних засобів. При цьому, названі документи не розкривають змісту операції, обсягу наданих послуг, одиниці виміру, виду та переліку транспортних засобів, по яких проведена робота по пошуку клієнтів для їх перевірки, переліку клієнтів за результатами такого пошуку, не містять названі документи і результатів наданих послуг. Відтак, названі документи не дають змоги ідентифікувати результати виконаних робіт та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача.

Стосовно ж наданого суду звіту виконавця (а.с. 242-246 т. 1), то обумовлений звіт в супереч положенням п. 44.6 ст. 44 ПК України ні до перевірки, ні безпосередньо після її завершення не був наданий, а відтак вважається що такий документ був відсутній.

Окрім того, обумовлений звіт не містить відомостей щодо зв'язку таких послуг з господарською діяльністю позивача.

З метою з'ясування зазначених обставин справи, судом апеляційної інстанції вживалися заходи щодо витребування від позивача доказів зв'язку даної операції з господарською діяльністю позивача, про що в ході розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні проголошено відповідну ухвалу та надано час для надання зазначених документів.

Натомість, в установлений судом строк, позивачем не було надано жодних документів, які підтверджували зазначені вище обставини. Відтак, зважаючи на ненадання суду апеляційної інстанції витребуваних документів, судом здійснено розгляд апеляційної скарги та прийнято рішення виходячи з наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 44.6. ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Водночас, колегією суддів встановлено, що відповідач не скористався наданим йому правом на подання документів (що підтверджують обставини щодо руху трудових ресурсів та транспортних засобів (відрядження працівників для виконання робіт, надання послуг, переміщення транспортних засобів тощо), відомостей щодо результатів робіт, послуг, їх зв'язку з господарською діяльністю) після завершення перевірки у строки встановлені п. 44.6, 44.7 ст. 47 Податкового Кодексу України.

Відтак, відповідно до положень п. 44.6. ст. 44 ПК України вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення податкової звітності у якій позивач відобразив у складі податкового кредиту спірні суми ПДВ.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо факту поставки позивачу послуг та їх зв'язку з господарською діяльністю зроблений без врахування обставин, на які посилається ДПІ, доводячи безтоварність операцій з їх поставки та відсутність зв'язку з господарською діяльністю позивача, а обґрунтований тим, що задекларовані позивачем суми податкового кредиту по названих господарських операціях підтверджені договорами, податковими накладними, актами про надання послуг, які містять узагальнені відомості та не дають можливості встановити реального змісту цих операцій та їх зв'язку з господарською діяльністю позивача.

Так, Верховним Судом України, у постанові від 27.03.2012 у справі за позовом Приватного підприємства «Ангара» до ДПІ у Печерському районі м. Києва про скасування податкового повідомлення-рішення було висловлено, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

Згідно зі статтею 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на зазначене, оцінку судом першої інстанції доказів у справі не можна вважати такою, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України, а відтак і зробити висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком податкового органу щодо не підтвердження реальності здійснення названих господарської операції та відсутності їх зв'язку з господарською діяльністю позивача.

Отож, відповідач правомірно зменшив податковий кредит на суму 71133грн, з них: 3900грн.- по взаємовідносинах з ТОВ "Суматра-В"; 9000грн - по взаємовідносинах з ТОВ "Укр-Тест-Стандарт", ТОВ "Едміт"; 58233грн.- по взаємовідносинах з ТОВ "Суматра-В" та як наслідок правомірно винесено податкове повідомлення-рішення № від 09 жовтня 2014 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено без додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, (201), 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" червня 2015 р. скасувати.

Прийняти нове рішення, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Добробут-Авто" у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 09 жовтня 2014 року- відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення виготовлено

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Добробут-Авто" вул.М.Рибалка,33,м.Житомир,10031

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,