Справа № 367/6111/14-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №367/6111/14-а Головуючий у 1- й інстанції Чернов Д.Є. Суддя - доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

08 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про зміну способу і порядку виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

26 серпня 2015 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області подано заяву про зміну способу і порядку виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до наступного.

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області (надалі за текстом - «Управління») та зобов'язання здійснити з 23.07.2011 року перерахунок державної пенсії у розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та виплатити додаткову пенсію у розмірі 75 процентів мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 р. № 796-XII у редакціях діючих Законів № 230/96, № 231.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 07 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 07 жовтня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову. Адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії Управління протиправними та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 за період з 23.03.2014 року по 16.08.2014 року основну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведених за цей період виплат. Адміністративний позов в частині позовних вимог за період до 22 березня 2014 року залишено без розгляду.

02.06.2015 р. за вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця від 05.06.2015 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови суду.

Листом № 4989/08 від 25.06.2015 р. Управління повідомило, що відповідно до розпорядження від 08.01.2015 р. ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії та нараховано 19 803 грн. 64 коп., однак виплата не здійснена у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів.

Стаття 124 Конституції України (254к/96-ВР) передбачає таке: «...судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України».

Відповідно до ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Пунктом другим частини четвертої ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до пункту другого частини другої ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 самостійно обрав спосіб захисту свого порушеного права, звернувшись до суду з позовом про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплачених сум пенсій.

Тобто, у своїй заяві про зміну способу та порядку виконання судового рішення, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області фактично просить суд змінити суть даного судового рішення, що є порушенням норм процесуального права.

Отже, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

Частини першою ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Зазначеній нормі кореспондує частина першої ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV, відповідно до якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звертатися до суду, який видав виконавчий документ із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що у даній правовій ситуації виконання постанови суду першої інстанції фактично є можливим, хоча й за певних умов - наявності коштів.

Таким чином колегія суддів не знаходить підстав для задоволення заяви відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про зміну способу і порядку виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року.

Керуючись статтями 160, 205, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про зміну способу і порядку виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 13 жовтня 2015 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.