Справа № 2-а-60/10
Суддя: Бойко В. Б.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-60/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2010 року.

Зарічний районний суд м. Суми в складі : головуючого - судді Бойка В.Б.,

при секретарі - Хіміч А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої уточнені вимоги мотивує тим, що він належить до інвалідів II групи внаслідок аварії на ЧАЕС та відповідно до ст.ст. 50 та 54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи отримує пенсію та додаткову пенсію. 23.03.2009 року позивач звернувся до УПФ з заявою про перерахунок пенсії, на що отримав відмову. Посилаючись на те, що пенсія йому виплачується в розмірі нижчому, ніж це передбачено вищевказаним Законом, позивач просив задовольнити позов, зобовязати відповідача з 01.01.2008 року перерахувати пенсію та додаткову щомісячну пенсію.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, пояснив, що позивач помилково трактує та невірно наводить чинні норми Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , пенсія позивачу нараховується та виплачується у відповідності до вимог чинного законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи, позивач належить до інвалідів II групи внаслідокаварії на ЧАЕС та відповідно до ст.ст. 50 та 54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( а.с. 7-10).

23.03.2009 року позивач звернувся до УПФ з заявою про перерахунок пенсії, на що отримав відмову (а.с. 11-12).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх і разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та і інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції Закону України від 06.06.1996 року, в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 50 даного Закону, у редакції Закону України від 06.06.1996 року, передбачено, що особам віднесеним до І категорії , інвалідам II групи призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , статті 50, 54 та 67 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи були змінені, встановлювалися нові розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою. Проте згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 та 67 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визнано неконституційними.

Частиною 2 статті 152 Конституції України передбачено, що закони, що визнанонеконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішенняпро їх неконституційність. За таких обставин, позивач саме з 22.05.2008 року, а не з 01.01.2008 року ( як зазначено в позові ), має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Ці вимоги законодавства відповідачем порушено стосовно заявника, що підтверджується листом відповідача, запереченням проти позову ( а.с. 12, 21-22 ), а також поясненнями представника відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні спору повинен застосовувати правовий акт, який має вищу юридичну силу. Вищевикладене свідчить про те, що і відповідач, при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії, повинен був керуватися саме вимогами ст.ст. 50, 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », а не приписами окремих постанов КМУ, на які відповідач посилався в листі на ім»я позивача та у відгуку на позов. КМУ не наділений правом звужувати права позивача та в одноособовому порядку змінювати визначений Законом розмір пенсій.

Не може бути підставою для невиконання відповідачем свого обов»язку і відсутність коштів з огляду на те, що згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов»язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені^ Конституцією та Законами України. Окрім того. Конституцією України визначено, що людина в Україні визнана найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », а також ч. 1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування , під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за їх основу береться мінімальна пенсія за віком, мінімальний розмір якої встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратила працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки пенсія позивачу має визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Вищевикладене свідчить про те, що на відповідачеві лежить обовязок здійснити перерахунок заявнику пенсії по II групі інвалідності, пов»язаної з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії з 22.05.2008 року у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи » у редакції Закону України від 06.06.1996 року та статтею 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи » у редакції Закону України від 05.10.2006 року, а також у відповідності до ст. 28 Закону України „ Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування , з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 та обовязок провести відповідні виплати.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 128, 159-163 КАС України, ст.ст. 13, 49-50, 53-54, 67, 70-71 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково .

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії по II групі інвалідності, пов»язаної з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії з 22.05.2008 року у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у редакції Закону України від 06.06.1996 року та статтею 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 05.10.2006 року, а також у відповідності до ст. 28 Закону України „ Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування , з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 та провести відповідні виплати.

Сторони мають право оскаржити постанову в апеляційному порядку. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми. Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.Б. Бойко