Справа № 334/5993/15-а
Суддя: Нікітенко Н. П.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.08.2015
Справа № 334/5993/15-а
Провадження № 2-а/334/129/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Нікітенко Н.П., при секретарі Лапіні О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання дій противоправними та зобовязання вчинити певні дії, в якому зазначила, що вона перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя та їй призначено пенсію за віком з 14.07.2010року згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування

01.04.2015 року Пенсійний фонд України в Ленінському районі м. Запоріжжя не здійснив виплату пенсії за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII.

Вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з проханням здійснити виплату пенсії та 25.06.2015 року отримала відмову у виплаті призначеної пенсії.

Позивач просить суд визнати протиправними дії Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо не виплати пенсії за віком з 01.04.2015року, зобовязати управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити виплату пенсії за віком відповідно до протоколу від 22.07.2010 року № 3475.

Вважає, що такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства, через те, що у відповідності до вказаних змін, не підлягають виплаті пенсії, призначені у період роботи осіб на посадах, які дають право на призначання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», зазначила, що пенсія їй була призначена в 2010 році на підставі «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В судове засідання позивачка не зявилась, в позовній заяві просила суд розглянути справу в її відсутності

Представник УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя проти позову заперечує, суду пояснила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 14.07.2010року, і їй призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки позивачка станом на 01.04.2015 року працювала на посаді судді апеляційного суду Запорізької області, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» , то з 01.04.2015 року позивачці призупинено виплату пенсії.

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII, абзацу четвертого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим , але таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя з 14.07.2010 року та повинна отримувати пенсію за віком, призначену за вимогами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією протоколу №3475 від 22.07.2010 року про призначення пенсії.

З 01.04.2015 року Пенсійний фонд України в Ленінському районі м. Запоріжжя не виплачує позивачці пенсії за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

11.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з проханням виплати пенсії, однак листом відповідача від 25.06.2015 року їй відмовлено у виплаті пенсії.

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:у період роботи особи (крім інвалідів І та П груп, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону відновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», то в період з 01.04.2015року по 31.12.2015року пенсія призначена згідно до Закону №1058, виплачуватись не повинна.

Станом на 01.04.2015 року посада на якій працює позивачка дійсно давала право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» у звязку з чим відповідачем правомірно не виплачувалась пенсія позивачу.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIII (далі Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 скасовуються норми щодо пенсійною забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народних депутатів України», «Міністрів України», «Про судову експертизу", «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачці відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 в частині поновлення виплати пенсії з 01 червня 2015 року, в решті позову, суд вважає за необхідне, відмовити.

Керуючись ст. 159-163, 186 КАСУ, ст..ст. 8,22,55,95,64, 124,152 Конституції України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк

Суддя: Нікітенко Н. П.