Справа № 2а-39/10
Суддя: Тананайська Ю. А.
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі

головуючої судді Тананайської Ю.А. при секретарі Гащук І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Відділу ДАІ з обслуговування Томаківського району ОСОБА_2 про скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2009 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника ВДАІ з обслуговування Томаківського району про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, вказавши, що він працює дорожнім майстром Нікопольської дистанції колії. 16.10.2009 р. Інспектором Шевченко було складено протоколом про адміністративне правопорушення. 17.11.09 року начальником ВДАІ на нього накладено штраф в розмірі 1020 грн. Позивач не згоден з постановою відповідача, так як відповідно до посадової інструкції майстра шляхового не передбачена відповідальність дорожнього майстра за стан дороги на переїзді, в протоколі не зазначено ні місця, ні часу вчинення правопорушення, також не зазначено які правила, норми чи стандарти ним порушено. Просить суд скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 140 ч.1 КУпАП в розмірі 1020 грн.

В судовому засіданні Позивач позов підтримав та суду пояснив, що він не є посадовою особою, визначеною ст.. 140 ч.1 КАпАП, він повідомляв адміністрації про необхідність ремонту, але сам він не має право ні укладати договори на виконання робіт, ні має матеріальних цінностей та коштів на проведення ремонту, оскільки не є відповідальною за це особою.

Відповідач ОСОБА_3 ВДАІ з обслуговування Томаківського району ОСОБА_4 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши, що позивач є відповідальною особою за утримання переїздів, складення протоколу про адміністративне правопорушення та накладення на позивача за адміністративне правопорушення за ст.. 140 ч.1 КУпАП є правомірним. При визнанні Позивача винним керувався усними поясненнями старшого майстра дистанції та посадовою інструкцією шляхового майстра з м.Нікополь. Посадової інструкції Позивача, на час винесення Постанови він не мав. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд приходить до наступного:

16 жовтня 2009 року інспектором ВДАІ Томаківського району Шевченко А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення АЕ 138321, відповідно до якого ОСОБА_1 будучи відповідальною посадовою особою за утримання залізничного переїзду 123 км + 044 м перегону Марганець-Мирове порушив правила утримання залізничного переїзду, чим порушив вимоги Закону України « Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 140 КУпАП ( ар.с.2).

17 листопада 2009 року ОСОБА_3 ВДАІ з ОАТ Томаківського району ОСОБА_4 винесено постанову АЕ 117191, відповідно до якої позивач був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.І КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 1020 грн. (а.с.2).

Відповідно до вказаної постанови позивач 16.10.2009 р. будучи відповідальною посадовою особою за утримання залізничного переїзду, 123 км + 044 м перегону Марганець- Мирове порушив правила утримання залізничного переїзду, чим скоїв адміністративне правопорушення ,передбачене ст.. 140 ч.І КУпАП.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Але у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.10.2009 р. не вказано чи були створені діями чи бездіяльністю позивача небезпека чи перешкода для руху, чи була загроза життю або здоров'ю громадян, чи були завдані цим матеріальні збитки.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України» законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній адміністративній справі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити : найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи , відомості про особу , щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення , прийняте по справі рішення.

Зазначені вимоги закону начальником ВДАІ виконані не були, внаслідок чого поза його увагою залишилися обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку є, законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено назву місця роботи правопорушника, тобто підприємства, де він працює, якого взагалі не існує -ПЧ-16, вірна назва підприємства - Нікопольська дистанція колії Придніпровської залізниці.

Крім того ні в протоколі, ні в постанові не зазначено час скоєння правопорушення та обставини правопорушення.

Також в постанові не вказано, які правила, норми, стандарти, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху було позивачем порушено, в самій постанові не зазначено, які саме дії чи бездіяльність створили небезпеку чи перешкоду для руху, які загрожували життю або здоровю громадян, та які матеріальні збитки при цьому були завдані.

Посилання в протоколі на Закон України «Про дорожній рух» є необгрунтованим, оскільки Закон України «Про дорожній рух» не містить правила утримання переїздів.

Згідно ч.І ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Відповідно до п.5 Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26 січня 2007 р. N 54 на працівників дистанції колії (або інших власників переїздів) покладаються обов'язки з тримання в справному стані настилів і огороджень (стовпчиків, перил), знаків, під'їздів до переїзду та інших колійних споруд у межах смуги відчуження земель залізниці

Позивач працює шляховим майстром Нікопольської дистанції колії і виконує роботи по поточному утриманню колії.

Відповідно до посадової інструкції майстра шляхового Нікопольської дистанції шляхів ОСОБА_1: майстер керує околотком, організовує виконання робіт з поточного утримання та ремонту верхньої будови колії, земляного полотна та штучних споруд в установлені строки , планує проведення робіт, забезпечує розміщення робітників^та бригад , провіряє якість виконаних робіт, здійснює формування бригад та інше.

При прийнятті рішення по справі Відповідач не перевірив функціональні обов'язки Позивача, не витребував накази про призначення відповідальних осіб за стан залізничних переїздів, з відміткою про ознайомлення відповідальних осіб з ними. Суд вважає необгрунтованим посилання Відповідача, що визнаючи Позивача винним у скоєнні правопорушення він керувався усним поясненням старшого майстра та посадовою інструкцією працівника з м.Нікополь, оскільки Позивач надав суду посадову інструкцію, з якою він ознайомлений, та яка не містить обовязку Позивача організовувати роботу з ремонту настилу на переїздах. До пояснень Відповідача, що надана інструкція не відповідає дійсності, суд відноситься критично, оскільки зазначена інструкція відповідає Типовій інструкції шляхового майстра, затвердженій наказом Міністерства транспорту України від 28 листопада 2001 р. N 834.

26 лютого 2009 року Міністерством Внутрішніх Справ України було видано Наказ N 77 «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (далі Наказ). В пункті 4.5 цього Наказу зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 140 КУпАП, до нього надається акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, форма якого встановлена в додатку 6 з відповідними замірами та схемою про пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд; умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху.

Інспектором ДАІ не зібрано ніяких доказів, які підтверджували наявність правопорушення та вину Позивача у скоєнні його.

Як із протоколу, так із постанови не вбачається в чому полягає порушення правил утримання залізничного переїзду, які ним встановлені недоліки.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, який, як доведено судом, складено з грубими порушеннями та ігноруванням елементарних норм законодавства, і який по суті є єдиним джерелом доказування вини правопорушника з боку суб'єкта владних повноважень, інших доказів, якими б підтверджувалась вина ОСОБА_1 в скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, суду не надано.

З врахуванням встановлених судом обставин в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.140 ч.1 КУпАП, за недоведеністю його вини, внаслідок чого на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 слід закрити.

Керуючись ст.. 2, 6, 9, 69, 71, 104, 159, 160, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до начальника Відділу ДАІ з обслуговування Томаківського району ОСОБА_4 про скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати Постанову по справі про адміністративне правопорушення АЕ 117191 від 17 листопада 2009 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 як незаконну та закрити справу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.