Справа № 2а-2184/07/1319
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/800/2482/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року,
в с т а н о в и л а :

У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію замість продовольчих пайків у розмірі 32847,97 гривень (далі спірні кошти).
Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 10 травня 2007 року позов задоволено та стягнуто з Військової частини на користь ОСОБА_1 спірні кошти.
Зазначене судове рішення виконано у примусовому порядку.
Разом з тим, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні даного позову відмовлено.
29 листопада 2012 року відповідач звернувся до апеляційного суду з заявою про поворот виконання постанови Сихівського районного суду міста Львова від 10 травня 2007 року.
Оскаржуваною ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року вищевказана заява задоволена, зобов`язано позивача провернути відповідачу безпідставно стягнуті за скасованим судовим рішенням грошові кошти у розмірі 32847,97 гривень.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та відмовити у задоволенні заяви.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.
Задовольняючи заяву відповідача апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що рішення суду першої інстанції скасоване, а тому є підставі для здійснення повороту його виконання.
Так, порядок здійснення повороту виконання судових рішень врегульовано статтею 265 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно частин 1 і 2 якої питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі. У випадках, встановлених частиною першою цієї статті, суд, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання.
В свою чергу, статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ.
За правилами цієї норми процесуального права поворот виконання постанови про відшкодування шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, постанови про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Водночас, предметом спору у даній справі є грошова компенсація замість продовольчих пайків, яка не є заробітною платою і не входить до структури грошового забезпечення військовослужбовців з огляду на наступне.
У відповідності до частини 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ, в редакції, чинної на день ухвалення оскаржуваного судового рішення) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Водночас, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова КМУ № 1294) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Натомість, продовольче забезпечення військовослужбовців передбачено окремою статтею Закону № 2011-ХІІ, не входить до структури грошового забезпечення військовослужбовців, не є щомісячним або одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, а порядок, строки та розмір компенсації замість продовольчих пайків не врегульовано постановою КМУ № 1294.
З огляду на зазначене, приписи статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України не поширюються у випадку здійснення повороту виконання судового рішення, за яким стягнуто грошову компенсацію військовослужбовцям замість продовольчих пайків.
Таким чином, висновок апеляційного суду про наявність підстав для задоволення заяви Військової частини про поворот виконання судового рішення, ухваленого у цій справі, ґрунтується на дотриманні норм процесуального права.
Враховуючи викладене, оскаржуване судове рішення відповідає дійсним обставинам справи та нормам процесуального права, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, а тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.
За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало