Справа № 2-а-4729/2010
Суддя: Піх Ю. Р.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4729/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2010 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Піх Ю.Р.,

при секретарі: Кіровій О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного пенсійного фонду в Комунарському районі м.Запоріжжя, про визнання незаконною відмови в призначенні пенсії, та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом про визнання протиправним і скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжі № 20 від 16.07.2010 року про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства та про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України призначити позивачу пенсію за віком з 08.07.2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Інструкцію про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 07.04.2004 р. № 183 та зазначає, що як мати інваліда з дитинства має право на призначення пенсії за віком

У судовому засіданні позивач підтримала позов, та надала аналогічні пояснення викладені в позовній заяві.

Відповідач явку свого повноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Будь-яких пояснень чи заперечень щодо суті позовних вимог до суду не направив. Суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалів згідно ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліда з дитинства , що підтверджується медичним висновком № 112 Міністерства охорони здоров'я від 26.01.2010 року, копії якої наявні в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», матері інвалідів дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком, після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми.

08.07.2010 року позивачка письмово звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, із заниженням пенсійного віку відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом №20 від 16.07.2010 р. позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки ОСОБА_2 було визнано інвалідом дитинства у 12-річному віці, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової, або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належить також діти-інваліди віком до 16 років.

Відповідно до п.24 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року при призначенні пенсій жінкам п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку (чотирнадцятого), з 01.06.2006 р.- шестирічного віку, а також у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п'ятьох або більше дітей чи дитина-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі свідоцтва смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Відповідно п.25 Порядку визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги.

Як вбачається з вищенаведеного вимоги відповідача стосовно того, що позивачка зобов'язана підтверджувати, що вона є мати інваліда з дитинства до шестирічного віку в законодавстві відсутні.

Враховуючи, що позивачкою були надані довідки, які підтверджують факт інвалідності ОСОБА_2 з дитинства, а також з огляду на те, що позивачка має 23 роки страхового стажу та досягла 50 років, вона має право на призначення пенсії за віком, згідно ст..17 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, відповідачем не було доведено правомірності прийнятого рішення щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком.

Враховуючи, що відповідачем не наведено правомірності відмови позивачці в призначенні пенсії за віком, а також з аналізу правовідносин сторін та матеріалів справи суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі , у межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно, розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливим наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно , тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст..72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень не виконав покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого ним оспорю ванного рішення. Враховуючи вищезазначене, суд всебічно повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст..86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши у справі докази, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В частині стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, суд вважає необхідним відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22,46 Конституції України, ч.3 ст.160, ст..161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя (протокол №20 від 16.07.2010 р.) про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 08.07.2010 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Комунарський районний суд м. Запоріжжя скарги про апеляційне оскарження у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя: Ю.Р.Піх

Справа № 2-а-144/09/0812

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2009 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Герасименко С.Г.,

при секретарі: Вольвач І.В.,

за участю: представника позивача: ОСОБА_4

представника відповідача УПСЗН: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданнрі в залі суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської Ради про стягнення недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2009 року ОСОБА_6 звернулась в суд з адміністративним позовом до УПСЗН Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про стягнення недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_6 15 серпня 2007 року народила дитину - ОСОБА_7. З жовтня 2007 року по 15 серпня 2010 року знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахована особа в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Право на отримання такої допомоги передбачено ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, обумовленими народженням та похованням» відповідно до якого «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом», У 2007 році, відповідно до п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» зупинено. Ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» закріпила що, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлено у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень дня незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного суду України від 09.07,2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення абзацу третього частини другої статті 56 та пункту 7 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та зазначено, що Рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів.

У 2008 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку їй виплачувалась, відповідно до п п. 7 п. 23 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходові сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень». Відповідно до п.п. 12 п. 25 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статті 40-44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», було виключено. Але рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. 25 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих акті України». Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів. У зв'язку з чим, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2008 році мені повинна бути нарахована та виплачена відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум на працездатну особу визначений у наступних розмірах: з 01.01.2007 року 525,00 грн.; - з 01.04,2007 року 561,00 грн.; - з 01.10.2007 року 568,00 грн. На 2008 рік статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум на працездатну особу визначений у наступних розмірах: -з 01.01.2008 року 633,00 грн.; -з 01.04.2008 року 647,00 грн.; з-01.07.2008 року 649,00 грн,: -з 01.10.2008 року 669,00 грн. Але нарахована та сплачена мені з боку відповідача допомога по догляду за дитиною фактично відбувалися у значно меншому розмірі, що підтверджується відповідною довідкою. Виходячи з цього, недоплата мені з боку органу соціального забезпечення за вказаний період складає: за 2007 рік - 935,44 грн., за 2008 рік 6064,80 грн,, а всього - 7000,24 грн,, що підтверджується відповідним розрахунком, приєднаним до адміністративного позову. Відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України вона скористалася можливістю досудового порядку вирішення спору. Крім того, у зв'язку з скрутним майновим станом просить суд на підставі ч. 1 ст. 88 КАС України відстрочити сплату судових витрат та допустити негайне виконання постанови суду щодо відновлення порушеного права.

В судовому засіданні представник позивачки заявлені позивачем позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та заявила клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду .

Представник відповідача ОСОБА_8 заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити в їх задоволені з наступних підстав: ОСОБА_6 перебуває на обліку в Управлінні з 26 жовтня 2007 року отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як застрахована особа в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 року № 32 "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" відповідно до статті 56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що в 2007 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам здійснювалась за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам Постановою КМУ від 11 січня 2007 року № 13 затверджено Порядок призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Призначення і виплата допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим особам здійснювалися управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації або місцем проживання застрахованої особи. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007 про визнання неконституційними норми Закону "Про Державний бюджет України на 2007 рік" в частині призупинення на 2007 рік дії статті 41 та 43 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на теперішній час не може бути реалізовано, оскільки не було внесено змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" і не було збільшено фінансування виплат вищезазначеної допомоги. Також представник позивача просить застосувати положення позовної давності відповідно до ст. 99 КАС України посилаючись на те, що ОСОБА_6 знала про порушення свого права задовго до звернення з адміністративним позовом до суду, є її письмове звернення від 29 листопада 2007 року до Управління щодо збільшення розміру та виплати недоплаченої у 2007 році допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В 2008 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначена позивачці згідно з чинним законодавством, а саме відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2002 № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми", а також згідно з Пунктом 23 Розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Порядок, який визначав механізм призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, обумовленими народженням та похованням», затверджений Постановою КМУ від 11 січня 2007 року, втратив чинність.

В 2008 році як застрахованим особам в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування так і незастрахованим особам допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначалася та виплачувалася відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Стаття 5 Закону "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачає, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника). Згідно з пунктом 23 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пунктом 3 розділу VIII Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що у позові потрібно відмовити.

ОСОБА_6 15 серпня 2007 року народила дитину - ОСОБА_7. (a.с 9) З жовтня 2007 року по 15 серпня 2010 року знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахована особа в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. (а.с. 7, 8, 35, 41)

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення.

Рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року було опубліковано в Офіційному віснику України від 27.07.2007 року, що є офіційним виданням, тому рішення вважається таким, яке доведено до відома громадянам України. ч. 2 ст. 99 КАС України визначає річний строк позовної давності, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Так, позивачка отримувала відповідну допомогу з жовтня 2007 року, а 29 листопада 2007 року зверталася з письмовим зверненням до Управління для збільшення розміру та виплати недоплаченої допомоги у 2007 році допомоги. Отже, ОСОБА_6 знала про порушення своїх прав ще 29 листопада 2007 року, але до суду звернулась лише 14.01.2009 року про що свідчить штамп суду (а.с. 1), тобто вона пропустила строк позовної давності не з поважних причин. Крім того представник відповідача заявила про застосування позовної давності, тому відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Отже, вимоги за 2007 рік та клопотання представника позивача щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду не підлягають задоволенню.

Посилання позивачки на Закон України про «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» є необґрунтованим оскільки: ОСОБА_6 отримувала по 144,10 гр. щомісячно на протязі 2008 року. Розмір данної виплати передбачений п. 23 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік, яким були внесенні зміни до Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми стосовно розміру допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, який не було визнано неконституційним. Стаття 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачає, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника). Також відповідно до статті 15 Закону "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та статті 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2002 № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 1 січня 2008 року непрацюючим особам та особам, застрахованим у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Також, порядок, який визначав механізм призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, обумовленими народженням та похованням», затверджений Постановою КМУ від 11 січня 2007 року, втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 57. Тому вимоги на 2008 рік також не підлягають задоволенню так, як Управління праці та соціального захисту в Комунарському районі м. Запоріжжя виплатило гарантовану законом суму допомоги.

Ухвалою суду від 15 січня 2009 року судові витрати були відстрочені до прийняття рішення по справі. Згідно ч. 2 ст. 88 КАС України, якщо у випадку відстрочення судових витрат, останні не будуть сплачені, то витрати можуть бути розподілятися між сторонами відповідно до судового рішення. Тому відповідно до ч. 1, 2 ст. 87 та п. 3 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень КАС України сума судового збору при зверненні до адміністративного суду щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 87, 88, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської Ради про стягнення недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у розмірі 70 грн. 00 коп. (сімдесят грн. нуль коп.)

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Комунарський районний суд м. Запоріжжя заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк з дня її проголошення та подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: С.Г. Герасименкого