Справа № 2-а-447/2010
Суддя: Левченко А. В.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-447/10
ПОСТАНОВА

Імям України

29 березня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Левченко А.В.

при секретарі: Банасько І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Бориспільської міської ради, про стягнення недоотриманої грошової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2010 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним адміністративним позовом до органу соціального захисту населення у м. Борисполі з тих підстав, що вона, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, відповідно до Закону має право на одноразову щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі пять мінімальних розмірів заробітних плат. Але за період з 2005 р. по 2007 р. вона отримала значно меншу виплату, оскільки відповідач ухиляється від виплати вказаної допомоги у повному обсязі, як то передбачено законом. А тому просить суд стягнути з Управління праці та соціального захисту населення на її користь недоотримані кошти за цей період, в сумі 5158,30 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 присутньою не була, але надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила справу розглядати без її участі.

Представник Управління праці та соціального захисту населення в м. Борисполі також просив розглядати справу без його участі, про що надав відповідну письмову заяву, в якій позов не визнав.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1І .є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у звязку з чим їй видано посвідчення громадянки, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, серії А № 046137 від 23 лютого.1995 року (категорія 1) (а.с. 6).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі пять мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 6, ч.7 ст. 48 цього Закону, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно п.4 Постанови КМУ від 20 вересня 2005 року № 936, виплата компенсацій та допомог певних видав, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проводиться за місцем реєстрації громадян.

З листа-відповіді Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської міської ради № 6/2922 від 11.10.2007р., адресованої позивачці ОСОБА_1 (а.с.4), вбачається, що за 2005 рік останній було виплачено вищевказану допомогу на оздоровлення в розмірі 26 гривень70 копійок, відповідно до Постанови КМУ від 26.07.1996 р. № 836 „ Про компенсаційні виплати особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, а за 2006 та 2007 роки їй було виплачено одноразову щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 120 гривень за кожен рік, відповідно до Постанови КМУ 12.07.2005 р. № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Як зазначив відповідач у своїй відповіді, вказані Постанови уряду були прийняті на підставі ЗУ про Державний бюджет та виходячи з реальних можливостей держбюджету.

З наведеного вбачається, що при виплаті позивачці щорічної допомоги на оздоровлення, відповідач керувався Постановами Кабінету міністрів України та не взяв за основу розрахункову величину такої допомоги розмір мінімальної заробітної плати на кожен рік, як то передбачено ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

На законодавчому рівні встановлений розмір мінімальної заробітної плати, який відповідно до Закону України від 23.12.2004 р. № 2285 - у 2005 р. на момент виплати становив 290 грн ., відповідно до Закону України від 20.12.2005 р. № 3235 у 2006 р. становив 375 грн та відповідно до Закону України від 19.12.2006 р. № 489 у 2007 р. становив 420 грн.

Суд находить вірними розрахунки позивача про недоотриману суми коштів на оздоровлення від місцевого органу соціального захисту населення в розмірі 5158 гривень 30 копійок за період з 2005 р. по 2007 р. і приходить до переконання, що зазначена сума підлягає виплаті ОСОБА_1

Відповідно до ст. 95 Конституції закони України про Державний бюджет стосуються виключно встановлення доходів та видатків на загальносуспільні потреби. Разом з цим, Законом про державний бюджет не може встановлюватись інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу прав і свобод людини.

Згідно ст. 71 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами крім законів про внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист у випадках передбачених законом.

Статтею 19 ч. 2 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою КМ України № 836 від 26.07.1996 р. та Постановою КМ України № 562 від 12.07.2005 р. розмір щорічної допомоги встановлено в сталій величині і не є кратним розміру мінімальної заробітної плати.

Окрім того, з моменту прийняття зазначених Постанов уряду встановлені розміри щорічної допомоги на оздоровлення тривалий час залишались незмінними, у той час як Законами України неодноразово змінювались розміри мінімальної заробітної плати, яка відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є базовою величиною при визначенні розміру щомісячної допомоги.

Виходячи їз засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд приходить до висновку, що Управління праці та соціального захисту населення в м. Бориспіль у відповідності до положень ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинно виплатити позивачу ОСОБА_1 недоотримані нею кошти на загальну суму 5158 гривень 30 копійок, з цільовим призначенням - щорічна допомога на оздоровлення .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3,19, 21, 22, 46, 95 Конституції України , ст.ст.13, 48, 70, 71 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також керуючись ст.ст. 7,70,71, 128. 143, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення виконкому Бориспільської міської ради Київської області у виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2005, 2006, 2007 роки в розмірі, передбаченому ч.4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Бориспільської міської ради виплатити ОСОБА_1 5158 гривень 30 копійок щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2005, 2006, 2007 роки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суд Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня її оголошення та подальшої подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви.

Суддя: Левченко А.В.