Справа № 2а-531/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Заполовський В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" березня 2012 р. Справа № 2а-531/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі на постанову Ємільчинського районного суду від "21" червня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати дії управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі (далі - УПФ) протиправними та зобов'язати його провести перерахунок та виплату доплати до пенсії відповідно до ст.ст. 37, 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон №796-ХІІ), а також, підвищення до пенсії як дитині війни згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Постановою Ємільчинського районного суду від 21.06.2011р. позов задоволено. Визнано дії УПФ щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати доплати до пенсії ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 37, 39, 51 Закону №796-ХІІ, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - протиправними. Зобов'язано УПФ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 належної доплати до пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст. 37, 39, 51 Закону №796-ХІІ, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 06.12.2010 року по 06.06.2011 року за виключенням фактично отриманих сум даних виплат за вказаний період.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач відноситься до 4-ї категорії осіб, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має статус дитини війни, отримує підвищення до пенсії та додаткову пенсію, передбачені ст.ст.39,51 Закону №796-ХІІ, та доплату до пенсії як дитина війни, але у розмірах, встановлених постановами КМУ.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом № 796-XII.

Відповідно до статті 39 Закону №796-ХІІ громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Непрацюючим пенсіонерам доплата до пенсії проводиться в такому ж розмірі.

Згідно із ст. 51 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни, у відповідній редакції, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII та ЗУ „Про соціальний захист дітей війни, визначалися згідно постанов Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та №530 від 28.05.2008 р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Зазначеними постановами, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі та у розмірах до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру доплат до пенсії та додаткової пенсії застосуванню підлягають саме статті 39, 51 Закону №796-ХІІ та ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни, а не постанови КМУ за №836 від 26.07.1996 р., та за №530 від 28.05.2008 р., які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Разом із тим, судом першої інстанції безпідставно задоволено позов в частині проведення перерахунку та виплати доплати відповідно до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, згідно із Порядком використання коштів державного бюджету для використання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ від 20.09.2005 р. № 936, функція виплати коштів, передбачених ст.37 Закону №796-ХІІ, покладена на органи праці та соціального захиcту населення. Тому, щодо даних виплат управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі не може виступати належним відповідачем у справі.

З урахуванням наведеного, постанова суду у цій частині підлягає скасуванню із залишенням позовної вимоги без задоволення. В іншій частині судове рішення залишається без зміни.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі задовольнити частково.

Скасувати постанову Ємільчинського районного суду від 21.06.2011р. в частині визнання дій протиправними та зобов'язання управління пенсійного фонду України в Ємільчинському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 належної доплати в розмірі, передбаченому ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 06.12.2010 року по 06.06.2011 року за виключенням фактично отриманих сум даних виплат за вказаний період. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в цій частині відмовити.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 с. Рудня-Миколаївська,Ємільчинський район, Житомирська область,11200

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області вул. Леніна, 45,смт. Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11200