Справа № 591/1186/15-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 р.Справа № 591/1186/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2015р. по справі № 591/1186/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Суми

про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Суми, в якому просила:

визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах по відмові в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника відповідно до ст.ст... 44, 64 - 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з розміру тридцяти відсотків середнього заробітку ОСОБА_2 за 60 календарних місяців роботи з вересня 2009 року по серпень 2014 року, включно, на який відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (400/97-ВР) нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу);

зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах здійснити перерахунок з 29.08.2014 та виплату пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника, відповідно до ст.ст... 44, 64 - 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з розміру тридцяти відсотків середнього заробітку ОСОБА_2 за 60 календарних місяців роботи з вересня 2009 року по серпень 2014 року, включно, на який відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (400/97-ВР) нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2015 року в задоволені позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Суми про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника - відмовлено за необгрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачем подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Виходячи з приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачка з 16 серпня 2014 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с.9).

Від шлюбу позивачка має сина ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.8).

Чоловік, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.10).

З 29.08.2014 року позивачці призначено (перераховано) пенсію у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 2531 грн.10 коп.

Не погоджуючись з таким обчисленням пенсії, позивачка звернулась до відповідача з листом від 30.12.2014 року, в якому просила здійснити перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника з розрахунку 30 відсотків середнього заробітку померлого чоловіка за останні 60 календарних місяців роботи на посаді судді з 01.09.2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". (а.с. 12-13)

Листом від 02.02.2015 року № 27/Г, відповідач зазначив, що оскільки за призначенням пенсії у зв'язку з втратою годувальника позивачка звернулась 15.09.2014 року, то обчислення пенсії здійснюється за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 37 Закону передбачено обчислення розміру пенсії на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Тому пенсія призначена та виплачується згідно з нормами чинного законодавства.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку із втратою годувальника, призначається на непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50 відтсотків пенсії за віком померлого годувальника. Отже, підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу - відсутні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV встановлені види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Так, зокрема, відповідно до частини першої статті 37 цього Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї призначається в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

За змістом частини 2 вказаної статті цього Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються:

1)чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2)діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

3)чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Посилання позивача в позові на підставу задоволення позовних вимог Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788) колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно п.16 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту Закон № 1058) до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таким чином, враховуючи, що Закон № 1058, який прийнятий останнім у часі та, як зазначено у його преамбулі, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів ПФУ, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, а також те, що він чітко визначає, в якій частині застосовується Закон № 1788, пріоритетному застосуванню до відносин, повязаних з призначенням і виплатою пенсії у звязку з втратою годувальника, підлягає Закон № 1058-IV.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року (справа № 21-67а14), 15 липня 2014 року (справа № 21-263а14), 16 вересня 2014 року (справи №№ 21-309а14, 21-351а14), 14 жовтня 2014 року (справа № 21-445а14).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Управлінням Пенсійного фонду України в м.Суми було вірно обчислено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, застосувавши ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2015р. по справі № 591/1186/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.