Справа № 2а-19417/10/2670
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2011-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 січня 2011 року № 2а-19417/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клименчук Н.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовомОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
доВищого господарського суду України
провизнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії Вищий господарський суд України.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 4.2. рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23 травня 2001 (справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, пятого статті 2483 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_8 і ОСОБА_9 щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 2483 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 2483 ЦПК України) визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України.

За вимогами частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно вимог статі 124 Конституції України на судові органи покладено лише повноваження щодо здійснення правосуддя в державі. Іншими повноваженнями, зокрема й управлінського характеру судові органи не наділені.

За положеннями частини 2 статті 1 Закону України «Про судоустрій України»судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у формі цивільного, господарського, адміністративного, кримінального, а також конституційного судочинства. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій та апеляційній інстанціях, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Проте, предметом оскарження до адміністративного суду не є дії, рішення та бездіяльність субєктів владних повноважень (в тому числі і суддів), які повязані з управлінськими функціями таких субєктів, а стосуються здійснення правосуддя.

Статтею 111-16 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про судоустрій та статус суддів»від 7 липня 2010 року, яким були внесені зміни до ГПК України, було передбачено, що Вищий господарський суд України надсилає касаційну скаргу (подання) разом із справою до Верховного Суду України у десятиденний строк з дня надходження скарги (подання).

Тобто, з наведеного слідує, що передача або відмова у передачі скарг на постанови та ухвали Вищого господарського суду України являє собою реалізацію процесуального рішення, у зв'язку з чим вказана вимога не може вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративні справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, керуючись статтями 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Вищого господарського суду України про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії.

Ухвала про відмову у відкритті провадження, позовна заява та додані до неї матеріали будуть йому надіслані позивачеві супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження.

У випадку оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження позовні матеріли будуть направлені до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук