Справа № 12178/11/2070
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 жовтня 2011 р. № 2-а- 12178/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чалого І.С.,

при секретарі судового засідання Елоян Ж.Г.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ХЕМЗ - ІРЕС" до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням наданих уточнень просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача № НОМЕР_1 від 06.09.2011 р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем - податок на прибуток у сумі 1072708 грн., що складає авансовий внесок з податку на прибуток за І півріччя 2010 року та штрафних фінансових санкцій на суму 268177 грн. та № НОМЕР_2 від 09.09.2011 р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем - податок на прибуток у сумі 1000 грн., що складає авансовий внесок з податку на прибуток за І півріччя 2010 року та штрафних фінансових санкцій на суму 250 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточненні позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на суперечливість оскаржуваних податкових повідомлень рішень вимогам діючого законодавства та обставинам справи.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на те, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що фахівцями Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова з 25.07.2011 р. по 12.08.2011 р. була проведена планова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства "ХЕМЗ - ІРЕС" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2008 р. по 31.03.2011 р.

За наслідками проведення перевірки відповідачем складено акт перевірки №1613/23-30/23914062 від 19.08.2011 р., відповідно до висновків якого, в оскаржуваній позивачем частині встановлене порушення пп. 7.8.2 п.7.8. ст.7 Закону України від 28.12.1994р. №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств»в редакції Закону України урахуванням вимог ст.30 Закону України «Про акціонерні товариства»від 17.09.2008 №514-УІ (в редакції Законів України "Про державний бюджет України на 2010 рік" від 27.04.2010 №2154-УІ та «Про деякі питання організації бюджетного процесу у 2010 році»від 03.12.2010 №2774-УІ), в частині несплати до бюджету авансового внеску з податку на прибуток з суми дивідендів, призначених для виплати за 2009 рік, в результаті чого занижено податок на прибуток за І півріччя 2010 року в сумі 1563900,00 грн.

Такий висновок податкового органу ґрунтується на тих даних, що перевіркою встановлено, що згідно даних Форми №1 «Баланс»за 2009 рік по Приватному акціонерному товариству "ХЕМЗ - ІРЕС": нерозподілений прибуток на початок звітного періоду по ряд. 350 (3) складає 20852,0 тис. грн.; нерозподілений прибуток на кінець звітного періоду по ряд. 350 (4) складає 17538,0 тис. грн. Виходячи з норм ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства»від 17.09.2008р. №514-УІ та п.7.8 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994р. №334/94-ВР (із змінами і доповненнями) Приватне акціонерне товариство "ХЕМЗ - ІРЕС" повинно було в строк до 01.07.2010 року нарахувати і виплатити дивіденди грошовими коштами у розмірі не менше 30% чистого прибутку, отриманого у 2009 році, та/або нерозподіленого прибутку минулих років та внести до бюджету авансовий внесок з податку на прибуток з суми дивідендів. Тобто, як зазначено у акті перевірки, у розмірі не менше як 6255600,0 грн. (20852000,0*30%), проте перевіркою встановлено, що в термін до 01.07.2010 р. нарахування і виплата дивідендів у сумі не менше 6255600,0тис. грн. не проводилось. Перевіркою встановлено, що Приватне акціонерне товариство "ХЕМЗ - ІРЕС" не підпадає під дію п.п.7.8.5 п.7.8 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994р. № 334/94-ВР (із змінами і доповненнями), тобто Приватне акціонерне товариство "ХЕМЗ - ІРЕС" повинно було вносити до бюджету авансовий внесок з податку на прибуток у розмірі ставки, встановленої пунктом 10.1 статті 10 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Пунктом 10.1 ст.10 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994р. №334/94-ВР (із змінами і доповненнями) передбачено, що прибуток платників податку, включаючи підприємства, засновані на власності окремої фізичної особи, оподатковується за ставкою 25 відсотків до об'єкта оподаткування.

Відповідачем зазначено, що у відповідності із нормами ст. 15, п. "д" ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" від 19.09.1991р. № 1576-ХП, ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства»від 17.09.2008р. №514-VI (із змінами і доповненнями) та пп.7.8.2. п.7.8 ст. 7, п.10.1 ст.10 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994р. № 334/94-ВР (із змінами і доповненнями) Приватне акціонерне товариство "ХЕМЗ - ІРЕС" повинно було в термін до 01.07.2010 року внести до бюджету авансовий внесок з податку на прибуток з суми дивідендів у розмірі 1563900,0грн., але, як зазначено в акті перевірки, підприємство позивача, в термін до 01.07.2010 р. не нараховувало та не виплачувало дивіденди та не сплачувало авансові внески з податку на прибуток з суми дивідендів за 2009 рік.

На підставі таких висновків акту перевірки Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі міста Харкова винесене податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 06.09.2011 р., яким в частині донараховано податок на прибуток за несплату до бюджету авансового внеску з податку на прибуток за І півріччя 2010 р. з суми дивідендів в розмірі 1072708 грн. та штрафних санкцій в розмірі 268177 грн.

Як вбачається з листа від 09.09.2011 р. № 6994/10/23-211 Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі міста Харкова, в зв'язку з допущенням технічної помилки було винесено в доповнення податкове повідомлення-рішення від 09.09.2011 р. № НОМЕР_2 , яким в частині донараховано податок на прибуток за несплату до бюджету авансового внеску з податку на прибуток за І півріччя 2010 р. з суми дивідендів в розмірі 1000 грн. та штрафних санкцій в розмірі 250,00 грн.

Згідно з ст. 15 Закону України "Про господарські товариства" прибуток товариства утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З балансового прибутку товариства сплачуються проценти по кредитах банків та по облігаціях, а також вносяться передбачені законодавством України податки та інші платежі до бюджету. Чистий прибуток, одержаний після зазначених розрахунків, залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до установчих документів визначає напрямки його використання.

Статтею 10 Закону України «Про господарські товариства»(Закон №1576) передбачено, що учасники товариства мають право:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

Згідно з статті 37 Закону №1576 статут акціонерного товариства, крім відомостей, вказаних у статті 4 цього Закону, повинен містити відомості про види акцій, що випускаються, їх номінальну вартість, співвідношення акцій різних видів, кількість акцій, що купуються засновниками, наслідки невиконання зобов'язань по викупу акцій, строк та порядок виплати частки прибутку (дивідендів) один раз на рік за підсумками календарного року.

У відповідності до частини першої статті 41 Закону №1576 вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства. У загальних зборах мають право брати участь усі акціонери, незалежно від кількості та виду акцій, власниками яких вони є.

Брати участь у загальних зборах з правом дорадчого голосу можуть і члени виконавчих органів, які не є акціонерами. Акціонери (їх представники), які беруть участь у загальних зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Реєстрація акціонерів (їх представників), які прибули для участі у загальних зборах, здійснюється згідно з реєстром акціонерів у день проведення загальних зборів виконавчим органом акціонерного товариства або реєстратором на підставі укладеного з ним договору. Цей реєстр підписується головою та секретарем зборів.

Згідно з ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" до виключної компетенції загальних зборів належить затвердження річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строк та порядок виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків.

Відповідно до «Положення про порядок отримання інвесторами доходів від володіння корпоративними правами в акціонерних товариствах», що затверджене Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.12.2001р. №386, зареєстроване в МЮУ 16.04.2002р. №370/6658, яке діяло на час виникнення спору, затвердження порядку розподілу прибутку, строку і порядку виплати частини прибутку (дивідендів), питання про затвердження розміру дивідендів належить до виключної компетенції вищого органу акціонерного товариства.

Рішення про виплату дивідендів оформлюється протоколом, що містить дані про: розмір дивідендів, що припадає на одну акцію; дату початку та закінчення виплати дивідендів (у разі виплати дивідендів грошима) або термін початку та закінчення приймання заяв від акціонерів у разі їх згоди на направлення нарахованої кожному з них суми дивідендів на збільшення розміру статутного фонду (у разі виплати дивідендів акціями); спосіб виплати дивідендів; порядок виплати дивідендів.

Положеннями ч. 1 ст. 30 Закону України Про акціонерні товариства в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, дивіденд визначено як частину чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів, які товариство виплачує виключно грошовими коштами. За приписами ч. 2 ст. 30 Закону України Про акціонерні товариства виплата дивідендів здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку в розмірі не менше 30 відсотків у строк не пізніше шести місяців після закінчення звітного року. Водночас, суд звертає увагу, що за змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 30 Закону України Про акціонерні товариства виплаті дивідендів має передувати рішення про їх виплату, прийняте уповноваженим органом товариства.

Відповідно до п. 1.9 ст. 1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств дивідендом є платіж, який здійснюється юридичною особою - емітентом корпоративних прав чи інвестиційних сертифікатів на користь власника таких корпоративних прав (інвестиційних сертифікатів) у зв'язку з розподілом частини прибутку такого емітента, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку. Оподаткування дивідендів врегульовано п. 7.8 ст. 7 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств.

Відповідно до п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, провадить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав пропорційно частці його в статутному капіталі підприємства - емітента таких корпоративних прав незалежно від того, чи була діяльність такого підприємства-емітента прибутковою протягом звітного періоду при наявності інших власних джерел для виплати дивідендів, а також від того, чи є наявним прибуток, розрахований за правилами податкового обліку, чи ні.

Згідно з п.п. 7.8.2 п. 7.8 ст. 7 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств крім випадків, передбачених підпунктом 7.8.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок з податку на прибуток у розмірі ставки, встановленої пунктом 10.1 статті 10 цього Закону, нарахованої на суму дивідендів, призначених для виплати, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно із виплатою дивідендів. Обов'язок із нарахування та сплати авансового внеску з цього податку за визначеною пунктом 10.1 статті 10 цього Закону ставкою покладається на будь-якого емітента корпоративних прав, що є резидентом, незалежно від того, чи такий емітент або отримувач дивідендів є платником податку на прибуток або має пільги зі сплати податку на прибуток, надані цим Законом або іншими законодавчими актами, чи у вигляді застосування ставки податку іншої, ніж встановлена пунктом 10.1 статті 10 цього Закону. При цьому, якщо будь-який платіж будь-якою особою називається дивідендом, то такий платіж оподатковується при такій виплаті згідно з нормами, визначеними у першому, другому та третьому абзацах цього підпункту, незалежно від того, чи є особа платником податку на прибуток, чи ні.

Виходячи зі змісту вказаних норм Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, які для даних правовідносин є спеціальними, суд приходить до висновку, що обовязок емітента корпоративних прав з нарахування та внесення до бюджету авансового внеску з податку на прибуток виникає у випадку прийняття рішення про виплату дивідендів повинно мати низку обов'язкових умов, при яких воно є належним та тягне відповідні правові наслідки, зокрема відповідний обов'язок виконавчого органу акціонерного товариства перед його акціонерами. Саме із такого рішення випливають в тому числі і податкові зобов'язання, які визначив контролюючий орган.

Такий висновок суду ґрунтується на системному тлумаченні пп. 7.8.2. та 7.8.5. п.7.8. ст.7 Закону України від 28.12.1994р. №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», за якими обов'язок нарахування та сплати авансового внеску з податку на прибуток (оподаткування дивідендів) законодавцем ставиться в залежність від форми виплати дивідендів, рішення про яку ухвалюється виключно вищим органом акціонерного товариства - загальними зборами акціонерів.

Суд зазначає, що Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському м. Харкова при розгляді справи не надано жодних доказів щодо прийняття Приватним акціонерним товариством "ХЕМЗ - ІРЕС" рішення про виплату своїм акціонерам (власникам) дивідендів в 2010 році, що зумовлювало б нарахування та внесення до бюджету авансового внеску з податку на прибуток.

Матеріалами справи підтверджено, що в протоколі загальних зборів Приватного акціонерного товариства "ХЕМЗ - ІРЕС" від 26.01.2010 р. зафіксовано рішення про "річний звіт за 2009 рік затвердити, в зв'язку зі збитками, відображеними в бухгалтерському звіті за 2009 рік та нестабільністю фінансового положення підприємства не проводити нарахування дивідендів з нерозподіленому прибутку минулих періодів".

На підставі вищезазначеного суд вважає неправомірними та необґрунтованими висновки акту перевірки №1613/23-30/23914062 від 19.08.2011 р. про порушення позивачем пп. 7.8.2 п.7.8. ст.7 Закону України від 28.12.1994р. №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств»в редакції Закону України урахуванням вимог ст.30 Закону України «Про акціонерні товариства»від 17.09.2008 №514-УІ (в редакції Законів України "Про державний бюджет України на 2010 рік" від 27.04.2010 №2154-УІ та «Про деякі питання організації бюджетного процесу у 2010 році»від 03.12.2010 №2774-УІ) та нарахування авансового внеску з податку на прибуток в розмірі 1563900 грн., що розрахований Державною податковою інспекцією у Орджонікідзевському районі м. Харкова за розміром ставки, встановленої п. 10.1 ст. 10 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств з 30 відсотків чистого прибутку Приватного акціонерного товариства "ХЕМЗ - ІРЕС" за 2009 рік в розмірі 20852000 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 71 КАС України особливістю провадження в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є те, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач приписів ч. 2 ст. 71 КАС України не виконав і не довів належним чином правомірність власних висновків, правильність та законність прийнятого податкового повідомленнярішення в частині, що оскаржується позивачем.

Згідно зі ст. 2 КАС України Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. За приписами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). В ході розгляду даної справи судом встановлено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті без належного обґрунтування та без підстав, передбачених чинним законодавством.

Зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, факти порушень вимог законодавства позивачем не знайшли свого підтвердження матеріалами судової справи, що дає суду підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на корить сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні неню документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "ХЕМЗ - ІРЕС" до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова № НОМЕР_1 від 06.09.2011 р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем - податок на прибуток у сумі 1072708 грн., що складає авансовий внесок з податку на прибуток за І півріччя 2010 року та штрафних фінансових санкцій на суму 268177 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова № НОМЕР_2 від 09.09.2011 р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем - податок на прибуток у сумі 1000 грн., що складає авансовий внесок з податку на прибуток за І півріччя 2010 року та штрафних фінансових санкцій на суму 250 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "ХЕМЗ - ІРЕС" (м.Харків, вул. Індустріальна, 15-А, ) судовий збір в розмірі 3,40 грн (три гривні 40 коп.) .

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2011 року.

Суддя І.С.Чалий