Справа № 2а-99-1/08
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року м. Київ К/800/40069/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У лютому 2008 року ОСОБА_4 у Солом'янському районному суді м. Києва пред'явив позов до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 вересня 2005 року він звернувся до Київської міської ради з заявою про приватизацію земельної ділянки площею 0,09 га по АДРЕСА_1, яка була розглянута та надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) також надано відповідне технічне завдання на складання проекту відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки був розроблений та його передано на розгляд Київської міської ради у листопаді 2007 року, але у встановлений чинним законодавством строк Київською міською радою він не був розглянутий. Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) також не вчинило відповідних дій щодо безоплатної передачі йому у власність земельної ділянки.

Просив визнати протиправною бездіяльність відповідачів та зобов'язати Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради організувати виготовлення, реєстрацію та видачу йому державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Постановою Солом'янського районного суд м. Києва від 07 травня 2008 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано противоправною бездіяльність Київської міської ради у частині не прийняття рішення про передачу земельної ділянки площею 0,09 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_4 та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо не вчинення будь-яких дій з виготовлення та видачі ОСОБА_4 державного акту на земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Зобов'язано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) організувати виготовлення, реєстрацію та видачу ОСОБА_4 державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Постанову Солом'янського районного суд м. Києва від 07 травня 2008 року скасовано та прийнято по справі нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради в частині не розгляду проекту відведення спірної земельної ділянки згідно звернення позивача ОСОБА_4 у встановлені законом строки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі постанову Солом'янського районного суд м. Києва від 07 травня 2008 року.

Відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судове рішення суду апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається із заяви позивача від 10 листопада 2007 року до Київської міської ради та складеного ТОВ НВП "Топос" проекту землеустрою (проект від 12 жовтня 2007 року № ТПВ-6111 до справи № А-8031) із відміткою про прийняття його до бази даних, проект відведення земельної ділянки було направлено на розгляд до Київської міської ради.

Київською міською радою проект відведення земельної ділянки не розглянуто і рішення щодо передачі (відмови у передачі) земельної ділянки не прийнято.

Суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що Київською міською радою порушено передбачений частиною десятою статті 118 Земельного кодексу України строк розгляду проекту відведення земельної ділянки та звернення позивача.

Таким чином, Київська міська рада діяла не у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, у зв'язку із чим суд першої інстанції законно та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача у цій частині.

Водночас, відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що суд першої інстанції, зобов'язавши своїм рішенням відповідача організувати виготовлення, реєстрацію та видачу позивачу державного акту на право власності на земельну ділянку, фактично встановив право власності останнього на земельну ділянку, чим втрутився у виключну компетенцію Київської міської ради.

Колегія суддів вважає, що така правова позиція суду апеляційної інстанції в цій частині вимог є правильною з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суди у відповідності із вимогами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України повинні були перевірити чи оскаржувані дії вчинено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, тобто з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо, та в залежності від встановленого - вирішити спір.

Зобов'язавши Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) організувати виготовлення, реєстрацію та видачу ОСОБА_4 державного акту на право власності на земельну ділянку, суд фактично перебрав на себе повноваження суб'єкта владних повноважень.

Оскільки рішення про надання або про відмову у передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_4 Київською міською радою не приймалося, то й відсутні підстави для висновку про порушення права позивача на отримання земельної ділянки у власність.

Прийняття рішень з питань надання громадянам земельних ділянок у власність належать до виключних повноважень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування. Суд таких повноважень не має.

За таких обставин, вимога ОСОБА_4 про зобов'язання відповідача організувати виготовлення, реєстрацію та видачу йому державного акту на право власності на земельну ділянку є безпідставною.

Ці обставини правильно врахував суд апеляційної інстанції, а отже й обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив у цій частині позовних вимог позивача нове рішення.

Судове рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що апеляційним судом неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.