Справа № 2а/0370/1962/11
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Київ К/800/58085/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за

касаційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2011 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року

у справі № 2а/0370/1962/11

за позовом Приватного акціонерного товариства "Волинська фондова компанія"

до Ягодинської митниці Міндоходів

про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Волинська фондова компанія" (далі - ПАТ "Волинська фондова компанія") звернулось до суду з адміністративним позовом до Ягодинської митниці Міндоходів в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 26 травня 2011 року № 77 та № 78.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано повідомлення-рішення форми «Р» від 26 травня 2011 року № 77 та № 78.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями Ягодинською митницею Міндоходів подано касаційну скаргу в якій відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду позивач вважає рішення судів першої та апеляційної інстанцій законними та обґрунтованими, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення судів - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що ЗАТ «Волинська фондова компанія» (найменування змінено на ПАТ «Волинська фондова компанія» з 05 травня 2011 року) в серпні 2008 року та березні 2009 року ввезено на митну територію України 3 оприскувачі польові самохідні MONTANA, модель PARRUDA MA-2627M, на який оформлено 3 ВМД типу «ІМ40» загальною митною вартістю 2277562 грн. 50 коп. - № 201010005/2008/021497 від 11 серпня 2008 року, № 201010005/2009/002454 від 27 березня 2009 року, № 201010005/2009/002456 від 27 березня 2009 року. Даний товар був задекларований згідно УКТ ЗЕД за кодом 8424 81 99 00, ставка мита за яким становить 0%. Стосовно вказаного товару було проведено процедуру митного оформлення і товар випущено в обіг на території України.

Державною митною службою України листом від 24 березня 2011 року № 20/2-0301-ЕП повідомлено керівників регіональних митниць та митниць про необхідність проведення невиїзних документальних перевірок суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, які здійснювали митне оформлення товару «Самохідні оприскувачі» за кодом 8424 81 99 00 у період з 01 квітня 2008 року по 02 квітня 2009 року на предмет правильності класифікації згідно УКТЗЕД.

В період з 28 березня 2011 року по 29 квітня 2011 року посадовими особами Ягодинської митниці, на підставі наказу Ягодинської митниці від 31 березня 2011 року № 189, проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання ПАТ «Волинська фондова компанія» вимог законодавства України з питань митної справи, про що складено акт перевірки № н/0004/205000009/ від 04 травня 2011 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме: вимог Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 05 квітня 2001 року №3271-ІІІ в частині визначення ставки мита щодо вимог Групи 84 «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання, механічні пристрої, їх частини»; вимог ст. 17 Закону України «Про Єдиний митний тариф» від 05 лютого 1994 року № 2097-XII вимог ст.190 Податкового кодексу України.

В ході перевірки встановлено, що товар «оприскувачі самохідні» необхідно класифікувати за кодом 8705 90 90 90 (ставка мита 5%) замість коду 8424 81 99 00 (ставка мита 0%).

За наслідками перевірки Ягодинською митницею прийняті податкові повідомлення-рішення від 26 травня 2011 року № 77 про визначення суми грошового зобов'язання за платежем «Мито на товари, що ввозяться на територію України СПД» на загальну суму 176414 грн. 06коп., в тому числі за основним платежем - 141131 грн. 25 коп., за штрафними санкціями - 35282 грн. 81 коп., та № 78 про визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України СПД на загальну суму 35282 грн. 81 коп., в тому числі за основним платежем - 28226 грн. 25 коп., за штрафними санкціями - 7056 грн. 56 коп.

Позивачем оскаржено в адміністративному порядку вказані податкові повідомлення-рішення шляхом подачі скарг № 293 та № 294 від 06 червня 2011 року.

Рішенням Державної митної служби від 22 червня 2011 року № 11.1/2-15.1/9252 скарги залишено без задоволення, а прийняті Ягодинською митницею податкові повідомлення-рішення - без змін.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням, звернувся до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 26 травня 2011 року № 77 та № 78.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при первинному оформленні вказаного товару з боку посадових осіб відповідача зауваження до ВМД, поданих позивачем були відсутні, а тому відповідач підтвердив правильність та достовірність їх заповнення. Крім того, митні органи, приймаючи вантажні митні декларації, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), а тому в подальшому не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Згідно з п. «а» ч. 3 розділу «Основні правила інтерпретації УКТЗЕД» додатку до Закону України «Про митний тариф України» від 05 квітня 2001 року № 2371-ІІІ у разі якщо з будь-яких причин товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

У ч. 6 Основні правила інтерпретації УКТЗЕД для юридичних цілей класифікація товарів у товарних позиціях, товарних категоріях і товарних під категоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Згідно з поясненнями до УКТЗЕД (том 3 розділ XVI) до товарної позиції 8424 включаються машини і пристрої для розкидання, розбризкування і розпилення пари, рідин або твердих матеріалів у вигляді струменя, дисперсії (крапельної чи ні) чи бризок. Ці апарати використовуються для інсектицидів, фунгіцидів та інших хімічних засобів у сільському господарстві, садівництві чи в побуті. До цієї товарної позиції також включаються самохідні розпилювальні апарати, в них двигун, поряд із забезпеченням енергії для роботи насосів і розпилення, може бути підключений для забезпечення обмеженого руху апарата для робочих цілей. До даної товарної позиції не включаються апарати, що відносяться до автомобілів товарної позиції 8705.

До товарної позиції 8705, згідно пояснень до УКТЗЕД (том 4 розділ XVII), не включаються самохідні колісні транспортні засоби, в яких шасі та робоче обладнання спеціально підігнані один до одного та утворюють єдиний механічний агрегат. У цьому випадку устаткування не просто встановлено на шасі моторного транспортного засобу, а повністю інтегроване з ним; шасі не може використовуватися для інших цілей і може мати ті основні властивості автомобіля, що зазначені вище.

Крім того, як встановлено судами попередніх інстанцій, ЗАТ ««Волинська фондова компанія»» оскаржено рішення Волинської митниці від 13 квітня 2009 року № КТ-201-0009 до суду, яким митним органом визначено код товару «оприскувачі самохідні» 8705 90 90 90.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2010 року залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2011 року, позовні вимоги задоволено частково, рішення про визначення коду товару відділу митних платежів Волинської митниці від 13 квітня 2009 року № КТ-201-0009 скасовано. Констатовано висновок судової автотоварознавчої експертизи №8328 від 14 січня 2010 року по самохідному гідравлічному обприскувачу MONTANA PARRUDA MA 2627M, згідно з яким шасі даного обприскувача виготовлено спеціально для використання виключно обладнання для обприскування сільськогосподарських культур та у сукупності із змонтованим на ньому обладнанням являє єдиний механічний агрегат; шасі сконструйоване спеціально для виконання вузького спектру технологічних операцій в сільському господарстві - перевезенню обладнання для обприскування до місця роботи та забезпечення його безперебійної роботи під час безпосереднього виконання робіт із обприскування та його використання для інших цілей позбавлено сенсу як з технічної (технологічної) так і економічної точок зору, а також за сукупністю свої характеристик товар має бути віднесений до товарної групи 84 «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої, їх частини» і співставний з кодом УКТЗЕД 8424 81 99 00.

Відповідно до ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, суди дійшли вірного та обґрунтованого висновку про протиправність оскаржуваного рішення митного органу, яким товар визначено за кодом 8705 90 90 90.

Відповідно до ст. 69 МК України незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи. Такий контроль здійснюється на підставі письмового розпорядження керівника митного органу або особи, яка його заміщує.

Пунктом 35 статті 1 МК визначено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов'язаних відповідно до пункту 19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

За змістом статті 313 МК класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мають правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного суду України від 21 січня 2011 року за позовом АТЗТ «Торговий дом Астрон» до Східної митниці Державної митної служби України про визнання недійсними податкових повідомлень.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ухвалено законне рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2211, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів відхилити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: