Справа № 2-а-177/11
Суддя: Юсип І. М.
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Галицький районний суд ІваноФранківської області
Справа № 2-а-177/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1

секретаря Воробчак Н.В.

розглянувши в м. Галичi в порядку письмового провадження справу за адмiністративним позовом ОСОБА_2 до управлiння працi та соцiального захисту населення Галицької районної державної адмiнiстрацiї про стягнення недоплаченої суми разової щорічної грошової допомоги, як учаснику війни за 2007-2010 роки, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адмiнiстративним позовом i просить: - поновити строк для звернення до суду за захистом порушених прав, - зобовязати управлiння працi та соцiального захисту населення Галицької районної державної адмiнiстрацiї виплатити йому недоплачену суму разової щорічної допомоги, як учаснику війни відповідно до ст.14 Закону України "Про статус ветеранів вiйни, гарантії їх соцiального захисту" та з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум за 2007-2010 роки.

В позовнiй заявi позивач посилається на те, що він, як учасник вiйни, в квітні 2007 року отримав щорiчну разову грошову допомогу до 5 Травня в розмiрi 55 гривень, у квітні 2008 року 65 гривень, у квітні 2009 року 70 гривень та у квітні 2010 року 120 гривень.

Вiдповiдно до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів вiйни, гарантії їх соцiального захисту" щорiчно до 5 Травня учасникам вiйни повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсiй за віком. В квітні 2007 року розмiр мiнiмальної пенсiї становив 410 гривень, у квітні 2008 року 481 гривні, у квітні 2009 року 498 гривень, у квітні 2010 року - 695 гривень. Таким чином, йому повинно було бути виплачено 6 252 гривні. Недоплата такої допомоги складає 5 942 гривні. (6252-310).

Так як, Конституцiйний Суд України своїм рiшенням вiд 09.07.2007 року визнав ст. 29 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 piк" неконституцiйною, йому повинна бути проведена доплата разової допомоги у розмiрi, визначеному Законом України "Про статус ветеранів війни, гapaнтії їх соцiального захисту" .

Відповідач подав заперечення на позов із змісту якого вбачається, що згiдно Законів України "Про державний бюджет України на 2007…2010 роки" дiю ч.5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів вiйни, гapaнтії їх соцiального захисту" в частинi визначення розмiру виплат щорiчної разової грошової допомоги було зупинено та встановлено, що в 2007 роцi виплата щорiчної разової допомоги до 5 Травня учасникам вiйни проводиться в твердiй грошовiй сумі - 55 гривень, у 2008 році 65 гривень, у 2009 році 70 гривень, у 2010 році 120 гривень. Що стосується рiшення Конституцiйного Суду України вiд 09.07.2007 року про неконституцiйнiсть ст. 29 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 piк" вважає, що вказане рiшення стосується правовідносин, які виникли після прийняття вищезазначеного рішення, тобто після 09 липня 2007 року. На момент проведения одноразової виплати позивачу управлінням праці та соціального захисту застосовувалися норми чинних нормативно-правових актів законодавства.

Позивач в судове засідання не зявився. Згідно поданої заяви, позивач підтримує позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без його участі.

Відповідач також в судове засідання представника не направив, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Як вбачається із поданого заперечення, відповідач просить у задоволенні позову відмовити, а також просить розглянути справу без участі представника.

Справа розглядається з урахуванням положень ст. 122 ч.4 КАС України в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_2, є учасником війни, що підтверджується копією посвідчення серії В-І №639279, виданим 11 червня 2002 року Галицьким управлінням праці та соціального захисту населення i не оспорюється відповідачем (а.с.4).

Віповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії ix соціального захисту" щорічно до 5 Травня учасникам війни повинна виплачуватися разова грошова допомога у pозмірі трьох мінімальних пенсій за віком, яку здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків.

Відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та Законів України "Про державний бюджет України на 2007… 2010 роки" мінімальна пенсія за віком станом на травень 2007 року становила - 410 гривень, у квітні 2008 року 481 гривні, у квітні 2009 року 498 гривень, у квітні 2010 року - 706 гривень. Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, rapaнтії ix соціального захисту" разова грошова допомога повинна складати 6 285 гривень. Оскільки, згідно Законів України "Про державний бюджет України на 2007…2010 роки" відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гapaнтії ix соціального захисту" в частині визначення poзміру виплат щорічної разової грошової допомоги було зупинено, позивачу виплачено таку допомогу в твердій грошовій сумі 310 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано ст. 29 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" неконституційною. Дане рішення має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позову у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок положень статтей зазначених законів, що визнані неконституційними, є остаточними i обовязковими до виконання на території України.

За наведених вище в piшенні обставин i доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 обгрунтовані i підлягають до задоволення.

Згідно із ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Також законами можуть встановлюватися інші строки звернення до адміністративного суду. Зокрема такі строки передбачені Цивільним кодексом України, Кодексом законів про працю України, які також можуть бути застосовані.

При цьому відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд визнає причину пропуску строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом. Тобто Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи шляхом постановлення окремого процесуального документа, а ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено тільки поновлення процесуальних строків.

У звязку з тим, що позивач просить поновити їй пропущений нею строк звернення до суду, оскільки він пропущений з поважних причин, а саме через те, що законодавство з питань виплати цієї допомоги змінювалось та по різному висвітлювалось у пресі, а також слід врахувати похилий вік, суд вважає, що строк позивачу слід поновити.

На підставі ч. 5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії ix соціального захисту", рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, керуючись ст. ст. 6, 11, 99-100, 102, 122, 158-163, 185, 186, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк для звернення до суду.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 разової грошової допомоги до 5 Травня відповідно до ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2007-2010 роки з врахуванням виплачених сум.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського Апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі прийняття судом постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: