Справа № 22-а-14434/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Поліщука М.А.

суддів: Молорода О.І., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Бориспіль на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Бориспіль про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

встановила:

В липні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому проСййа визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмір' ^ відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, неправомірною та зобовязаТЙ відповідача здійснити нарахування їй як дитині війни, державної соціальної допомоги у роз^Р1 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний за*йСТ дітей війни» та забезпечити виплату за період 2006-2008 року в сумі 3891,90 грн.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2^ року задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача у відмові пров^сТІІ перерахунок та виплату позивачці щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині ві#йй' Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачці недоплаченої як дИтйй1 війни щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенс'1 за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період 3 й липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 роКУ- решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ у м.Бориспіль Київської області просить скасу'іаТІ1 постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в мЄй(аХ доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вва>1(аС' що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змій й° чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.І ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в СУ^ рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядувань посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей ЗаК°й установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гаранту61Х соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

'ІЗ

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війцй, змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у м.Бориспіль Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивачки на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обов язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, колегія судді не може погодитись з висновком суду в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивачки недораховану щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2007 рік.

Враховуючи положення ст 90 КАС" відповідно до якого дл:: зперпег..:;:

ад .VI і н іс ірати в ного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річним сірок, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна

іі шаїися про порушення своїх прав, свобод та інтересів, згідно рішення Конституційного ^ Уд/ України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року та межі позовних вимог, ос тайні підлягають ні- юполенню з 22 травня 2008 року по 3 1 грудня 2008 року.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Бориспіль - Задовольнити частково.

Змінити постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2009 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України у м.Бориспіль Київської області нарахувати на користь ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м.Бориспіль Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді