Справа № 22-а-7354/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого-судді Олійника В.І.,

Суддів: Панасюка С.П., Таргоній Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київській області від 04 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнанняі дій неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2009 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобовязання провести перерахунок пенсії, обґрунтовуючи вимоги тим, що він є інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з Чорнобильською катастрофою, і відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір державної пенсії, яку вона отримує, повинна бути не менше 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, не менше 75% від мінімальної пенсії за віком. Відповідачем же всупереч вищевказаних вимог закону пенсія позивачу виплачується в значно нижчому розмірі, що позивач вважає порушенням гарантованих йому прав та охоронюваних інтересів, у зв»язку з чим і просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов»язати його здійснити перерахунок розміру його пенсійного забезпечення відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 січня 2009 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2009 року позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача у проведені перерахунку виплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 року до дня постановлення рішення суду додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України у Київській області в частині зобовязання провести перерахунок пенсії по інвалідності згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером Міністерства оборони України, отримує пенсію як військовослужбовець, звільнений із служби. Також ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, являється інвалідом 2-ї групи, захворювання якого повязане з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Київському облвійськкоматі, де йому була призначена пенсія за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а після передачі пенсійної справи до Головного УПФУ у Київській області з 01.01.2007 року він продовжує отримувати пенсію як пенсіонер Міноборони України.

Колегія суддів згідна з висновком суду першої інстанції, що згідно ст..7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за законом та члени їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за вибором..

Згідно з ст..59 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обовязків військової служби ( службових обовязків), або відповідно до ст..54 цього Закону.

Тобто з наведеного вище витікає, що за пощивачем зберігається право вибору пенсії, яке він має реалізовувати у відповідності до діючого законодавства, шляхом подачі заяви до органів, які здійснюють нарахування та виплату йому пенсії.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що підстав для задоволення вимог позивача в частині зобовязання відповідача перерахувати з 01.01.2009 року та щомісячно виплачувати пенсію по інвалідності згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - немає, а тому в цій частині позову необхідно було відмовити.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про порушення відповідачем норм ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова Кабінету Міністрів України № 654 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" суперечить вимогам ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивачка має право на перерахунок додаткової пенсій відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2009 року, оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами і при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст.50 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При таких обставинах, коли судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та ОСОБА_1 - відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: