Справа № 2-а-2321/11
Суддя: Сірик І. С.
Дата ухвалення: 2011-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 2-а-2321/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2011 року суддя Заставнівського районного Чернівецької області ОСОБА_1, розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання здійснити виплату соціальної допомоги дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті належної їй соціальної допомоги як дитині війнипротиправною, та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити їй соціальну допомогу до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідач УПФУ в Заставнівському районі Чернівецької області, отримавши копію ухвали про відкриття скороченого провадження, позовні вимоги не визнав та надав суду письмові заперечення на позов.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення.

Дослідивши письмові докази справи, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги в частині, щодо якої відкрито скорочене провадження підлягають задоволенню.

Розглядаючи справу, суд керувався наступними положеннями чинного законодавства:

- ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка діє в редакції від 18.11.2004 року, відповідно до якої - дітям війни повинна виплачуватися надбавка до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком;

- ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, згідно якої, мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

- ст. 52 Закону України Про Державний бюджет на 2010 рік, відповідно до якої розміри державних соціальних гарантій, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України;

- ч. 3 ст.22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відхиляються доводи відповідача про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, що визначений положенням ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не може застосовуватись для обчислення підвищення до пенсії, що встановлюється Законом України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому, статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак, суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ч. 7 ст. 9 КАС України, якою передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Викладене також підтверджується і ухвалою Конституційного Суду України від 19.05.2009 року по справі 2-25/2009, згідно якої непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абзаці першому частини першої статті 28 Закону № 1058ІV, на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону, дає підстави стверджувати про наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої у статті 6 Закону № 2195ІV.

При цьому, не приймаються до уваги доводи відповідача про неможливість забезпечення доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком через відсутність коштів, так як відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війнидоплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобовязань, а реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

На підставі вище викладеного суд вважає, що слід зобовязати управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі нарахувати та виплатити позивачу щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та фактично отриманих сум, починаючи з 15 грудня 2010 року і по день припинення права на таку допомогу..

Судові витрати, здійснені позивачем при зверненні до суду, які документально підтверджені, у відповідності до ч.1, ч.3 ст.94 КАС України підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог.

На підставі ст.22 Конституції України, рішення Конституційного суду України № 10- рп/2008 від 22 травня 2008 року, рішення Конституційного суду № 19рп/2010 від 09.09.2010 року, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 52 Закону України Про Державний бюджет на 2010 рікта керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 9, 14, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2, 256 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області щодо відмови в проведені перерахунку та не виплаті ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни- протиправними.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. за період з 15.12.2010 року по день припинення права на таку допомогу, з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 3,40 гривень понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Виплату пенсії у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її отримання сторонами до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.С. Сірик