Справа № 820/7626/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
20 жовтня 2015 р. № 820/7626/15
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Зінченка А.В.
При секретарі Алавердян Е.А.
За участі сторін:
Представника позивачів Головань Т.Г.
Представника відповідач Олійника Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Харківського районного відділу ГУ ДМС України в Харківській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського районного відділу ГУ ДМС України в Харківській області, в якому просили суд: визнати протиправними дії Харківського районного відділу Головного управління ДМС у Харківській області щодо відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; зобов`язати Харківський районний відділ Головного управління ДМС у Харківській області вчинити дії з реєстрації ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Лозівським МВ ГУМВС України в Харківській області 10 вересня 2008р.), ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_2 . виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 27 листопада 1998р.) та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 виданий відділом реєстрації актів громадянської стану Созівського міськвиконкому 15.12.1998р.) за адресою АДРЕСА_1 .
Свій позов обґрунтували тим, що відповідач безпідставно відмовляє їм у реєстрації міста проживання, а тому просять суд відновити їх порушені права.
Представник позивачів у судовому засіданні позовні підтримав та просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити, пославшись на викладене у запереченні проти позову.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані до матеріалів справи документи, судом встановлено наступне.
На виконання листів виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №01-21/680 та №01-21/680/1 від 29.12.2010 року щодо видачі ордерів на квартири, розташовані в с. Пісочин Харківського району Харківської області, придбані за кошти державного бюджету для мешканців м.Лозова Харківської області, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.08.2010р. №1642-р «Про виділення коштів для придбання квартир мешканцям будинків на території військової частини НОМЕР_4 у м.Лозова Харківської області, які потребують відселення» рішенням виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківської області від 30.12.2010 року №1014 було видано ордер ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 42,2 кв.м.
У складі сім`ї ОСОБА_1 в ордері також були зазначені її донька - ОСОБА_2 , онук - ОСОБА_3 та зять - ОСОБА_4 .
Однак шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано ще 19 червня 2002 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області було зроблено запис №348.
Судом встановлено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_4 переїхав та припинив спілкування з колишньою дружиною та сином.
Після отримання ордеру ОСОБА_1 разом зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вселилися у вказану квартиру. ОСОБА_4 своїм правом на вселення не скористався. Після вселення ОСОБА_1 уклала договори про надання послуг з водо-, газо- та теплопостачання та утримання прибудинкової території.
Матеріалами справи підтверджено, що Головою Пісочинської селищної ради Харківської області ордер було продовжено з 27.06.2012 року по 27.07.2012 року.
В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що з моменту вселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово звертались із письмовими заявами про реєстрацію їх місця проживання та проживання неповнолітнього ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 . Письмових відповідей на такі заяви вони не отримували, а в усній формі їм відмовляли від реєстрації, пояснюючи це тим, що за реєстрацією повинні звернутись одночасно всі особи, які зазначені в ордері.
Матеріалами справи підтверджено, що 23.02.2015 року до Харківського районного відділу Головного управління ДМС у Харківській області було направлено адвокатський запит за №31/15 з проханням пояснити з посиланням на нормативно-правові акти причини відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
У відповіді за №51/1873 від 03.03.2015 року заступник начальника Харківського районного відділу Головного управління ДМС у Харківській області пояснив, що необхідно одночасно подати паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Також у відповіді зазначено, що для реалізації житлових прав в повній мірі заявникові необхідно узгодити питання з уповноваженим органом з урахуванням змін, які відбулися стосовно не вселення в надане приміщення інших членів сім`ї, у даному випадку ОСОБА_4 , який дотепер не виключений з ордеру.
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 квітня 2015 року по справі №635/9536/14-ц визнано ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщення-квартирою за адресою АДРЕСА_1 .
Після цього позивачами було подано до відповідача письмові заяви про реєстрацію їх за адресою АДРЕСА_1 . з рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 квітня 2015 року по справі №635/9536/14-ц.
Але відповідач своїм листом від 09.10.2015 року №47/7310 знову відмовим їм у реєстрації з тих же підстав.
Суд вказує, що відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження регулюються Законом України «Про свободу пересування - та вільний вибір місця проживання в Україні», Конституцією України.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання та випадки обмеження таких прав регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Частиною 1 статті 2 Закону передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Згідно зі ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення відомостей про місце проживання або місцеперебування із зазначенням адреси одного житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, військової частини до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб.
Суд вказує, що Указом Президента України № 405/2011 від 06.04.2011р. «Питання державної міграційної служби України» затверджено Положення про Державну міграційну службу України.
ДМС України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Підпунктом 20 п. 4 Положення передбачено, що Державна міграційна служба України відповідно до покладених на неї завдань, здійснює реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб.
Відповідно до п. 2 Указу доручено Міністерству внутрішніх справ України, Міністерству культури України, Державному комітету України у справах національностей та релігій забезпечити належне виконання функцій, які належали названим органам до набрання чинності цим Указом і передаються до повноважень Державної міграційної служби України, до завершення формування системи її органів.
Відповідно до наказу № 626 від 17.07.2012р. «Про функціонування Державної міграційної служби України» органи та територіальні підрозділи ДМС України починають виконувати обов`язки та покладені на них завдання з 01 серпня 2012 року.
У зв`язку із зазначеним вказаним наказом МВС України начальників головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі зобов`язано ужити заходів щодо завершення до 1 серпня 2012 року розгляду територіальними органами та підрозділами ДДПРФО заяв громадян України, іноземців та осіб без громадянства, термін розгляду яких закінчується 31 липня цього року, з таких питань: виконання законодавства про громадянство; видача паспорта громадянина України; видача тимчасового посвідчення громадянина України; видача свідоцтва про належність до громадянства України; реєстрація місця проживання фізичних осіб; надання дозволу на імміграцію в Україну; видача посвідки на постійне проживання; видача посвідки на тимчасове проживання: видача запрошення для отримання української візи; видача посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; продовження строку перебування; скорочення строку тимчасового перебування; прийняття рішення про добровільне та примусове повернення, про примусове видворення та заборону подальшого в`їзду.
Таким чином, функції щодо реєстрації місця проживання з 01.08.2012р. чинним законодавством України покладено на територіальні підрозділи ДМС України.
Суд вказує, що стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що громадянин країни, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.
Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації.
Стаття 29 Цивільного кодексу України вказує, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно тимчасово.
Позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_3 проживають в квартирі АДРЕСА_2 . Будь-якого спору, щодо їх проживання за зазначеною адресою немає.
Позивачам до відповідача були надані усі необхідні документи, а тому підстав для відмови у реєстрації у ДМС не було.
На підставі наведеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині вчинення дій щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Щодо вимоги визнати протиправними дії Харківського районного відділу Головного управління ДМС у Харківській області щодо відмови у реєстрації місця проживання суд вказує.
Відповідач при відмові у реєстрації діяв відповідно до положення та мав право на прийняття рішення про відмову. В даному випадку протиправним є само рішення, а не дії Харківського районного відділу Головного управління ДМС у Харківській області щодо відмови у реєстрації місця проживання позивачів.
Таким чином, в цій частині позовних вимог позивачам слід відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача документально та нормативно обґрунтовані частково, а тому є такими, що підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 12, 69- 71, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Харківського районного відділу ГУ ДМС України в Харківській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Харківський районний відділ ГУ ДМС України в Харківській області вчинити дії щодо реєстрації ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Лозівським МВ ГУМВС України в Харківській області 10 вересня 2008р.), ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_2 . виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 27 листопада 1998р.) та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 виданий відділом реєстрації актів громадянської стану Созівського міськвиконкому 15.12.1998р.) за адресою АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.
Повний текст постанови виготовлено 21 жовтня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко