Справа № 1407/2-А-2472/11
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2011-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа 1407/2-А-2472/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною

ВСТАНОВИВ:

07.03.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання постанови від 27.02.2011 року про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн. протиправною.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 27.02.2011 року його син ОСОБА_2, а не він здійснив зупинку автомобілем НОМЕР_1 по вул. Кірова в м. Вознесенську, але ця зупинка була на відстані більше 10 метрів від пішохідного переходу.

Посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 2 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача посадовою особою відповідача - інспектором ДПС відділу ДАІ з ОАТ м. Вознесенська та Вознесенського району ОСОБА_3 - на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП складений 27.02.2011 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП - порушення правил зупинки , а саме: 27.02.2011 року на вул. Кірова в м. Вознесенську позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_2 о 13-00 год., здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 г Правил дорожнього руху.

Згідно зазначеного протоколу даною посадовою особою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП винесена постанова, якою до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач ОСОБА_1 заперечував порушення Правил дорожнього руху, суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, зібрав докази, що підтверджують скоєння правопорушення: пояснення свідка ОСОБА_4 , який будучи допитаним в судовому засіданні підтвердив, що зупинка автомобіля була здійснена ближче за 10 метрів від пішохідного переходу,ця відстань вимірювалася за допомогою рулетки. Доводи позивача про те, що зупинка автомобіля здійснена не ним, а його сином, до уваги субєктом владних повноважень не сприймалися через те, що ОСОБА_1 повідомив йому лише про іншу особу, а не конкретно сина - ОСОБА_2. За таких обставин постанова про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованою.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо. В матеріалах справи відсутні дані про притягнення позивача раніше протягом року до адміністративної відповідальності, що є обставиною, що помякшує відповідальність згідно зі ст. 33 КУпАП, відповідачем не в повному обємі дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення (не враховано характер вчиненого правопорушення від якого не настало шкідливих наслідків, характеризуючі дані особи порушника). За таких обставин визначення штрафу в максимальній сумі 340 грн. є необґрунтованим і суд вважає можливим змінити розмір штрафу на 255 грн.

Статтею 288 КУпАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 3 ст. 162 КАС України надано адміністративному суду повноваження на прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком частини 2) , яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову на постанову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити стягнення у вигляді штрафу за постановою від 27.02.2010 року відносно ОСОБА_1 в межах санкції статті 122 ч. 1 КУпАП з штрафу в сумі 340 грн. на штраф в сумі 255 грн.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно: суддя