Справа № 22-а-5858/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2011 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Таргоній Д.О., Панасюка С.П.,

розглянула у порядку письмового провадження у приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2008 року позивачка звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення. Позов обґрунтовувала тим, що вона є евакуйованою із зони відчуження в 1986 році 2 категорії. Законодавством передбачено виплату їй щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, яку виплачують органи соціального захисту населення. Відповідач відмовив їй у виплаті допомоги в належному розмірі за 2007 рік. Позивачка просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату суми одноразової грошової допомоги за 2007 рік в сумі 1470 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2008 року позов задоволено. Визнано відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради щодо перерахунку ОСОБА_1В одноразової грошової допомоги на оздоровлення виходячи з розміру мінімальної заробітної плати неправомірною.

Стягнено з відповідача на користь позивачки 1305 грн. недоотриманої суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік.

В апеляційній скарзі УСЗН Білоцерківської міської ради просить скасувати постанову суду та постановити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка є евакуйованою із зони відчуження в 1986 році 2 категорії.

Згідно з ст.48 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено виплату одноразової щорічної допомоги евакуйованою із зони відчуження в 1986 році 2 категорії - три мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір заробітної плати визначається на момент виплати. Виплату грошової допомоги проводять органи соціального забезпечення громадян за місцем їх проживання.

Позивачу за 2007 рік виплата зазначеної грошової допомоги проведена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 113 Конституції України передбачено, що КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і Законами України.

Розмір допомоги на оздоровлення, визначений постановами КМ України від 12.07.2005 року №562 суперечить вимогам ст.48 Закону та іншим нормативним актам.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2007р." з 1.01.2007 року розмір мінімальної заробітної плати встановлено 400 грн. на місяць, з 01.04.2007 року 420 грн., з 01.10.2007 року - 460грн.

Вказана норма Закону не мала обмежень щодо застосування ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", яким передбачено право позивача одержання одноразової грошової допомоги у розмірі 3 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" дія цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону.

Колегія суддів згідна з висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача на те, що вказана допомога в розмірі 75грн. за 2007 рік була нарахована у квітні 2007 року до набрання чинності рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, а тому воно не може бути застосовано до даних правовідносин, оскільки допомога на оздоровлення за 2007 рік в сумі 75 грн. фактично було перерахована на рахунок позивача відповідачем у грудні 2007 року, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Суд ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.197, 198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: