Справа № 803/351/15-а
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р. Справа № 876/5061/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства "Волиньвугілля" на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року по справі № 803/351/15-a за позовом Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Нововолинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області звернулася в суд з позовом, яким просила стягнути з рахунків у банках Державного підприємства "Волиньвугілля" на користь держави податковий борг в розмірі 13 731 935,50 грн..

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Державне підприємство "Волиньвугілля" постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що стягнення податкового боргу має відбуватися виключно за скороченою процедурою, тобто в порядку статті 183-3 КАС України за зверненням Новолинської ОДПІ до суду з поданням щодо стягнення такого боргу, а не в загальному порядку.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 21.03.2003 року Державне підприємство "Волиньвугілля" зареєстроване як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно довідки Нововолинської ОДПІ №17 від 13.05.2010 року, відповідач перебуває на обліку у податковому органі з 07.04.2003 року за №53.

Станом на 28.01.2015 року за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 13 731 935, 50 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками податкового боргу (а.с.24-61).

Позивач вживав заходи передбачені п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України з метою погашення податкового боргу. Відповідачу було надіслано першу та другу податкові вимоги форми "Ю" №1/110-2763/24 від 09.10.2001 року та №2/90/3567 від 18.11.2001 року. Крім того, згідно актів опису майна №1 від 23.01.2013 року та №6 від 21.06.2012 року, майно ДП "Волиньвугілля" було описано у податкову заставу.(а.с.233-243)

Проте, вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно із підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20, пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що стягнення податкового боргу має відбуватися виключно за скороченою процедурою, тобто в порядку статті 183-3 КАС України за зверненням Новолинської ОДПІ до суду з поданням щодо стягнення такого боргу, а не в загальному порядку, виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 листа Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 року №14/11/13-11 процедура стягнення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків може бути ініційована шляхом внесення подання в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, законодавець надає можливість податковому органу звертатися в суд з вимогою щодо стягнення податкового боргу з рахунків платника податків як в порядку загального позовного провадження так і в порядку ст.183-3 КАС України.

Враховуючи те, що за відповідачем рахується податковий борг, а вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо стягнення з розрахункових рахунків у банках обслуговуючого платника податків Державного підприємства "Волиньвугілля" податкового боргу в розмірі 13 731 935 грн. 50 коп..

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Волиньвугілля" - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року по справі № 803/351/15-a - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич