Справа № 705/4472/15-а
Суддя: Гончарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 705/4472/15-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді: Гончарука В.М.

при секретарі: Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Умані справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Черкаській області, першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Черкаській області, першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що постановою першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_2 від 23 липня 2015 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. 27 липня 2015 року оскаржувана постанова була направлена на адресу позивача, що підтверджується конвертом із штемпелем Черкаського відділення поштового звязку, та отримана останньою 1 серпня 2015 року.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1, працюючи на посаді заступника головного бухгалтера Уманського гуманітарно-педагогічного коледжу ім. Т. Г. Шевченка, здійснила зайве нарахування та виплату компенсацій за харчування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у заниженому розмірі, на загальну суму 677,80 грн., що призвело до заниження касових та фактичних видатків та недоотримання фізичними особами власних надходжень на відповідну суму.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова підлягає до скасування у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, спливом передбачених чинним законодавством строків притягнення до адміністративної відповідальності, неповним та однобічним зясуванням всіх обставин по справі, істотним порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в Уманському гуманітарно-педагогічному коледжі в період 2010 - 2014 навчалась студентка ОСОБА_3, яка наказом директора, у звязку із закінченням навчання та отриманням диплому з 13 червня 2014 року відрахована зі складу студентів, що означало припинення правовідносин між навчальним закладом, з одного боку, та студенткою, з іншого боку.

ОСОБА_3 як дитина-сирота, відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, забезпечувалася безоплатно продуктами харчування на період навчання у навчальних закладах.

Позивач стверджує, що нею до 13 червня 2014 року включно зазначеній студентці в повному обсязі, відповідно до затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 року № 226, постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2004 року № 1591 «Про затвердження норм харчування у навчальних та дитячих закладах оздоровлення та відпочинку», та підтверджених листом-інформацією Департаменту освіти і науки Черкаської ОДА, здійснювалось безоплатне забезпечення продуктами харчування. Починаючи з 14 червня 2014 року Уманський гуманітарно-педагогічний коледж не мав права безоплатно забезпечувати продуктами харчування вже не студентку ОСОБА_3, що нею як бухгалтером коледжу і було відповідним чином оформлено в бухгалтерській документації.

У квітні 2015 року провідний державний фінансовий інспектор Шпоть О.О. звернувся до позивача з переліком питань, на які остання мала надати пояснення з приводу проведення нарахування та виплати компенсаційних виплат щоденної вартості харчування студентці ОСОБА_3 за червень та липень 2014 року, навчальним закладом у розмірі меншому ніж зазначена у листі-інформації Департаменту освіти і науки Черкаської ОДА.

Таким чином, оскільки зі змісту переліку питань, протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що позивачем вчинено правопорушення в період червня - липня 2014 року, а оскільки в період другої половини червня та всього липня місяця 2014 року ОСОБА_4 студенткою коледжу не являлась, то вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

Також, на думку позивача, адміністративне стягнення у вигляді штрафу накладено на неї з порушенням строків накладення адміністративного стягнення. Як вбачається з тексту переліку питань фінансового інспектора, позивач притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення вчинене в період червня та липня 2014 року, тобто більше року тому. Відповідно до довідки Уманського гуманітарно-педагогічного коледжу 13 червня 2014 року, тобто понад 1 рік тому, студентка ОСОБА_3 була відрахована з коледжу, у звязку із закінченням навчання. Перелік питань працівниками фінінспекції був переданий їй у квітні 2015 року. Проте посадова особа, що наклала стягнення, з незрозумілих причин проігнорувала вимоги ст. 38 КУпАП, що призвело до винесення протиправної постанови про накладення адміністративного стягнення. На факт спливу передбаченого законом процесуального строку для накладення адміністративного стягнення, як і на факт відсутності складу адміністративного правопорушення, позивач звертала увагу фінансової інспекції в протоколі про адміністративне правопорушення від 27 травня 2015 року. Також позивач зазначає, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення не відповідає дійсним обставинам справи, та містить істотні помилки та протиріччя, що тягне за собою необхідність скасування даної постанови. Так, в описовій частині постанови про накладення адміністративного стягнення зазначено про зайве нарахування та виплату компенсацій. Хоча фактично її притягнуто до адміністративної відповідальності за недорахуванні коштів колишній студентці, а не за зайве нарахування. Зазначене протиріччя позбавило можливості позивача зрозуміти суть правопорушення, і, на думку позивача, свідчить про те, що самі працівники фінансової інспекції не до кінця розуміли сутність допущеного, на їх думку, правопорушення.

Крім того, позивач вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався з грубим порушенням її конституційного права на захист, та з порушенням вимог КУпАП. Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 27 травня 2015 року, позивачем в тексті протоколу було власноруч зазначено прохання провести розгляд справи в присутності адвоката ОСОБА_5 До протоколу позивачем була додана ксерокопія свідоцтва адвоката. Позивач як особа, впевнена у своїй невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, бажала активно доводити відсутність складу адміністративного правопорушення шляхом дачі особистих пояснень, подачі доказів, користування послугами адвоката під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. На адресу позивача ОСОБА_6 фінансовою інспекцією в Черкаській області були направлені 2 конверти, на яких проставлені штемпелі Черкаського відділення поштового зв'язку, які свідчать про дату відправлення на адресу останньої відповідних поштових повідомлень ОСОБА_6 фінансовою інспекцією в Черкаській області. Так, 27 липня 2015 року на адресу позивача було відправлено постанову про накладення адміністративного стягнення, а 30 липня 2015 року - повідомлення про дату розгляду справи. Тобто, повідомлення про день і час розгляду справи про адміністративне правопорушення - 23 липня 2015 року - було направлене на адресу позивача через тиждень, 30 липня 2015 року, та отримано нею одночасно з другим конвертом, 1 серпня 2015 року. Адвокату позивача повідомлення про день і час розгляду справи не направлялось взагалі, навіть по завершенню розгляду даної справи. За вказаних обставин позивач була повністю позбавлена права на захист і реалізацію своїх прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Державної фінансової інспекції в Черкаській області, та відповідач перший заступник начальника Державної фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, але надіслали на адресу суду заперечення проти позову за підписом в.о. начальника Державної фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_2 У наданих суду запереченнях ОСОБА_2 зазначила, що факт відрахування ОСОБА_3 з 13.06.2014 року зі складу студентів жодним чином не спростовує встановлене ревізією порушення у вигляді виплати коштів (компенсаційних виплат студентці ОСОБА_3, віднесеної до пільгової категорії) у заниженому розмірі, внаслідок чого останньою недоотримано власних надходжень в сумі 677,80 грн.

Зокрема, факти недоплати ОСОБА_3 коштів мали місце за період до її відрахування (13.06.2014 року) зі складу студентів, а не за період після зазначеного факту. Також, встановлено зайве нарахування та виплату компенсаційних коштів ОСОБА_3 в сумі 8,20 грн. Відповідні факти задокументовано в акті ревізії від 22.05.2015 року (у тому числі зазначено, що суми в занижених розмірах студентці ОСОБА_3 виплачувались у травні та червні 2014 року, коли вона ще навчалась в коледжі). Відрахування ОСОБА_3 з 13.06.2014 року зі складу студентів встановлене ревізією порушення не спростовує, тому твердження позивача про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення вважає безпідставним.

Висновок про сплив строків накладення адміністративного стягнення позивач робить на підставі свого помилкового висновку про те, що порушення допущено нею у червні та липні 2014 року. Як зазначено вище, відповідні порушення неодноразово допускались протягом періоду навчання ОСОБА_3 в коледжі.

Враховуючи зазначене, а також те, що порушення на момент проведення ревізії не було усунуто (про що зазначено в акті ревізії від 22.05.2015 року), порушення носить триваючий характер, тому згідно з положеннями ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення у даному випадку може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. Оскільки виявлене порушення зафіксоване в акті ревізії від 22.05.2015 року, саме вказана дата вважається днем його виявлення. Постанова Державної фінансової інспекції в Черкаській області про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_7 винесена 23.07.2015 року, відповідно, строк накладення адміністративного стягнення по зазначеній справі про адміністративне правопорушення, не пропущено.

Позивач в адміністративному позові зазначає, що фактично її притягнуто до адміністративної відповідальності за недонарахування коштів колишній студентці, а не за зайве нарахування. Тобто, зі змісту постанови позивач вірно зрозуміла суть вчиненого нею адміністративного правопорушення, що спростовує її твердження про неможливість зрозуміти суть правопорушення.

В ході ревізії встановлено як факти зайвого нарахування і виплати колишній студентці ОСОБА_3 компенсацій за харчування, так і факти їх нарахування і виплати у заниженому розмірі, що і знайшло своє відображення у постанові від 23.07.2015 року, та відповідає фактичним обставинам справи. У разі незрозумілості для позивача суті зазначеного у постанові порушення, вказане у графі постанови від 23.07.2015 року «ВСТАНОВИВ» слово «зайве», можна вважати опискою.

Щодо порушення, як стверджує позивач, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині позбавлення права на захист та розгляду справи не за місцем вчинення правопорушення, зазначено, що з протоколом про адміністративне правопорушення від 27.05.2015 року № 23-332/2015 позивача ознайомлено, права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП (у тому числі щодо права на захист) та ст. 63 Конституції України позивачу розяснено, про що свідчить особистий підпис позивача. Другий примірник протоколу позивачем отримано 27.05.2015 року, що підтверджується відповідним підписом. Підпис позивача про ознайомлення з протоколом свідчить про те, що йому була відома інформація про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відповідна інформація була зазначена у протоколі (місце розгляду - вул. Смілянська, 120/1, м. Черкаси, каб. № 409, час розгляду - 02.06.2015 о 10.00 год.).

Оскільки у визначений у протоколі час і місце розгляду справи позивач не зявився, та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в Державної фінансової інспекції в Черкаській області були наявні всі правові підстави для розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол відносно позивача надано органу, посадових осіб якого уповноважено розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто до Державної фінансової інспекції в Черкаській області. При цьому, котенмпеція Державної фінансової інспекції в Черкаській області щодо здійснення відповідних повноважень поширюється на Черкаську область, як адміністративно-територіальну одиницю, до складу якої входить у тому числі м. Умань. Таким чином, посилання позивача на порушення ОСОБА_6 фінансовою інспекцією в Черкаській області вимог ст. 276 КУпАП вважає безпідставним.

Просить адміністративний позов ОСОБА_7 залишити без задоволення, розгляд справи провести без участі відповідача.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення посадовою особою відповідача допущено ряд процесуальних порушень.

Так, постановою серія ДФІ №23-364/2015 від 23.07.2015 року про накладення штрафу на позивача по справі визнано винною у веденні бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку та накладено стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 136,00 грн. В той же час , у резолютивній частині даної постанови не зазначено конкретну норму адміністративного законодавства, яку порушила позивач (частину та статтю КУпАП) .

Суд вважає, що відповідач, перший заступник начальника Державної фінансової інспекції в Черкаській області, виносячи вищезазначену постанову, не зазначила - які є пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, чи була присутня під час розгляду справи, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, чи ознайомлена з правами передбаченими ст. 268 КУпАП, тобто не враховано вимоги ст. 33,34 КУпАП.

З цього приводу суд вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення було прийнято з порушенням норм ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач не надав суду ніяких доказів про те, що правопорушник був належним чином сповіщений про місце та час розгляду справи.

Так, судом встановлено, що 23.07.2015 року першим заступником начальника Державної

фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_2 було винесено постанову № 23-364/2015 про накладення адмінстративного стягнення на ОСОБА_8, як на заступника головного бухгалтера Уманського гуманітарно-педагогічного коледжу ім. Т.Г. Шевченка, за ч.1 ст. 164-2 КУпАП в сумі 136,00 грн. без присутності позивача, та належного її повідомлення про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Повідомлення про призначення до розгляду справи про адміністративне правопорушення на 23 липня 2015 року було направлене на адресу позивача через тиждень після розгляду справи, а саме, 30 липня 2015 року, та отримано нею одночасно з постановою 1 серпня 2015 року. Як наслідок позивач була позбавлена можливості надати свої пояснення та скористатися правовою допомогою.

Дана обставина є підставою вважати, що оскаржувана постанова є незаконною.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 9 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що Органу державного фінансового контролю надається право накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення.

Як зазначалося вище на позивача відповідачем, тобто ОСОБА_6 фінансовою інспекцією в Черкаській області було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст. 164-2 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 23 - 331/2015 від 27.05.2015 року та акту ревізії від 22.05.2015 року.

Однак, статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що право складати протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст.164-2 ч.1 КУпАП мають право лише уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ.

Отже, головний державний фінансовий інспектор Луцій Т.В. не мала права складати протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 164-2 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення на позивача відсутній її підпис про ознайомлення з даною постановою та відсутні посилання на ст. 268 КУпАП.

Частиною 1 статті 285 КУпАП передбачено, що постанова про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої винесено.

З урахуванням вищенаведеного вбачається, що державна фінансова інспекція у Черкаській області не є органом уповноваженим складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.164-2 ч.1 КУпАП, що є також процесуальним порушенням .

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведена правомірність, законність та обґрунтованість прийнятого рішення.

Відповідно до вимог статті 162 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законним та обґрунтованими, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 71, 86, 162 КАСУ, ст. ст. ч. 1 ст. 164-2, 254, 255, 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Черкаській області, першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_2 серії ДФІ №23-364/2015 від 23 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 статті 164-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: