Справа № 22-а-5343/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

розглянувши у в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зобовязання проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зобов'язання проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення, просила суд зобов'язати провести перерахунок та виплату недоплаченої суми даної допомоги за 2008 рік в розмірі 2505 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2009 року позовні вимоги задоволено.

Зобов»язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 2505 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанов)' суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необгрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 11 групи та відповідно до ст.48, виплати щорічної

допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат порушення наведеної норми Закон) відповідачем виплачувалася щорі допомога на оздоровлення відповідно до постанови Кабінету Міністрів Україні 562 від 12.07.2005 року у твердій грошовій сумі за 2008 рік - 120 грн.

Разом з тим, у 2008 році фінансування пільг, компенсацій та доп постраждалим громадянам проводиться відповідно до обсягів, затверджеі Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесеї змін до деяких законодавчих актів України", положення якого обмежували розм щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «І статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильсі катастрофи».

Проте, рішенням Конституційного Суд) України від 22.05.2008 року за > рп визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Держа бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих України", в т.ч. п.28 розділу 2 цього Закону, яким було передбачено, що що] допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановл Кабінетом Міністрів України.

Згідно з бюджетними призначеннями та ураховуючи вимоги ст Конституції України та Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів Укра: встановив розміри щорічної допомоги на оздоровлення, згідно ст.48 ч.4 Закс України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслц Чорнобильської катастрофи":

Так, виплати за 2008 рік відповідачем проводились згідно постане Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомі на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильсь катастрофи".

Згідно ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, . постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосування Зако провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення яког обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органа державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконав1 влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відом1 підпорядкованос ті та форм власності.

Частина 2 статті 95 Конституції України, яка має найвищу юридичну сш та норми якої є нормами прямої дії, цілком однозначно передбачає, що всі видат держави, їх цільове призначення, визначаються виключно в Законі про держави бюджет на відповідний бюджетний рік.

Згідно з ст.75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органі законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншо закону, в тому числі залежно від предмет)' правового регулювання. Немає такі закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, і мають однакову юридичну силу. л

Частини і ст. 95 Конституції України визначає, що виключно законом України про Державний бюджет України визначаються видатки держави на загальні суспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одпопредметпими нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт' містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення. що вишаш пекопсіигуційннми, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, за наявності декількох законів, норми які по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

На момент виникнення спірних відносин, а саме на дату нарахування і виплати позивачу органами соціального захист населення відповідних коштів, необхідно встановити положення яких рівнозначних за юридичною силою законів були діючими: Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". чи закон України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням тих обставин, що у звязку з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп було визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет- України па 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд першої інстанції правильно встановив, що на момент виникнення спірних відноснії, а саме, па дату нарахування і виплати позивачу органами соціального захисту населення відповідних коштів у лютому 2008 року в розмірі 120 грн. (згідно довідки про отримання щорічної допомоги на оздоровлення - а.с. 9) положення Закону України «Про Державшій бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були діючими, які були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від

22.05.2008року за № 10-рп. тоб то після проведеної виплати.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень іа у спосіб, що передбачені Конституцією та законами

Виходячи з наведеного дії відповідача по виплаті щорічної грошової допомоги у розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не можна визнати неправомірними, оскільки відповідач на час проведення спірних виплат діяв відповідно до встановлених норм Закону.

Таким чином дії відповідача на час виплати позивачці зазначеної у Законі України "ГІро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразової грошової допомоги на оздоровлення

узгоджувалися з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України.

Оскільки, невиплата позивачці зазначеної допомоги у повному розмірі викликана не протиправними діями Управління, а прийняттям законодавцем неконституційних положень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то захист її порушених прав щодо отримання недоплаченої суми може відбуватися лише в порядку визначеному частиною 3 статті 152 Конституції України.

Таким чином, колегія вважає за необхідне постановити нову постанову у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. сі. 198, 201. 205. 207 КАС України, колегія суддів, -

ті о с та н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області задовольнити .

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2009 року скасувати та прийняти по даній справі нову постанову.

В задоволені позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зобовязання проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді