Справа № 2-а-867/2010
Суддя: Мантуляк Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа №2-а-867/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2010 року м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Мантуляка Ю.В.

при секретарі Данилишиної М.О.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області про проведення перерахунку раніше призначеної державної та додаткової пенсій, виплата яких передбачена статтями 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", -

встановив:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області про проведення перерахунку раніше призначеної державної та додаткової пенсій, виплата яких передбачена статтями 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(далі Закон України №796).

В своїй заяві позивач зазначив, що він, як інвалід ІI групи, внаслідок захворювання пов'язаного з участю у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС отримує державну та додаткову пенсії передбачені статтями 50 та 54 Закону України №796. Посилаючись на те, що розміри призначених і виплачуваних йому пенсій не відповідають розмірам передбаченим цим Законом і на відмову управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області привести їх у відповідність з вимогами Закону, позивач просить суд зобов'язати відповідача усунути зазначені порушення, провівши перерахунки пенсій з 15 липня 1994 року.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просить зобов'язати відповідача вчинити перерахунок державної та додаткової пенсій в розмірах: державної не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 1 січня 2006 року, а також просить зобов'язати проводити такий перерахунок у випадку збільшення мінімального розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Представник відповідача позову не визнала і пояснила, що державна та додаткова пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, згідно постанови Кабінету Міністрів України №654 від 16 липня 2008 року. Крім того, управління ПФУ не може здійснити доплату до пенсії позивачу, оскільки фінансування виплат за Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводиться із державного бюджету, а не із бюджету Пенсійного фонду України.

Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Так, встановлено, що позивач є інвалідом II групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 10 по 20 травня 1986 року, віднесеним до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, захворювання пов'язане з виконанням роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується експертним висновком №77 від 28 червня 1991 року Львівської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв'язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру, довідкою МСЕК сер. МСЕ №298900, посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А №013434, копією посвідчення про відрядження. Оригінали вказаних документів досліджені в судовому засіданні, копії наявні в матеріалах справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України №796.

Статтею 49 Закону України №796 пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті 54 цього ж Закону у редакції Закону України від 6 червня 1996 р. N 230/96-ВР, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ " Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону України №796 текст частини третьої та четвертої статті 54 викладено в новій редакції, замінено чотирма частинами нового змісту, та передбачено (щодо інвалідів ІІ групи), що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році - по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2008 року.

Згідно із ст. 50 Закону №796 у редакції Закону України від 6 червня 1996 р. N 230/96-ВР, особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячно додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідам ІІ групи у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ внесено зміни до Закону №796 текст статті 50 викладено в новій редакції та передбачено (щодо інвалідів ІІ групи), що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами". Ці зміни набрали чинності з 1 січня 2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) вищевказані зміни щодо розміру державної (основної) та додаткової пенсій визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони, інші нормативно правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, із 1 січня по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи ст.ст.50, 54 Закону України №796 в редакції Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ, а положення цих статей в редакції Закону України від 06 червня 1996 р. N 230/96-ВР поновили свою дію з 22 травня 2008 року і є чинними по даний час.

Таким чином, з 1 січня по 22 травня 2008 року вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій згідно Закону України №796 є прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, а до 1 січня 2008 року та після 22 травня 2008 року вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523. Ця Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54 Закону України N 796.

Щодо правил постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року N 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категорія пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", яка діяла до 1 вересня 2008 року, та визнана постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 1 квітня 2008 року, яка набрала законної сили 21 липня 2009 року, незаконною в частині 19, 91 грн. щодо підпункту "а", "б" п. 2 в частині пенсій, додаткових пенсій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на яку посилається відповідач, то нею встановлені розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, які не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком та суперечать положенням статей 50, 54 Закону N 796.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", як на підставу своїх заперечень в задоволенні вимог позивача судом не враховується, оскільки відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України N 796 застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини третьої статті 28 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи з наведеного, позивач має право на отримання державної пенсії як інвалід ІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не нижчу восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 23 лютого 2010 року із наступним перерахунком держаної (основної) пенсії відповідно до змін законодавчо встановлених розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Разом з тим, із довідок управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі №370, №2418 від 23 лютого 2010 року судом встановлено, що позивачу у вказані періоди виплачувались державна та додаткова пенсії в менших розмірах, ніж передбачено ст.ст. 50,54 Закону України №796.

Крім того, як вбачається з прохальної частини позову позивач просить провести перерахунок призначених державної та додаткової пенсій. Проте, із змісту позовної заяви вбачається, що в даному спорі фактично оскаржуються дії управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області щодо відмови позивачу провести перерахунок пенсій. В звязку з цим, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає необхідним застосувати правило, передбачене ч. 2 ст. 11 КАС України, та вийти за межі позовних вимог, задовольнити позов, визнавши неправомірними (незаконними) дії управління щодо відмови вчинити перерахунок призначених державної та додаткової пенсій на підставі ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Керуючись ст.ст.19, 46, 152 Конституції України, Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. ст. 7, 9, 11, 70-72, 99, 100, 158, 160-163, 186, 254 КАС України, суд, -

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними (незаконними) дії управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_1 вчинити перерахунок призначених державної (основної) та додаткової пенсій на підставі ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 23 лютого 2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області вчинити перерахунок державної (основної) пенсії як інваліду ІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не нижчу восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі сімдесяти п'яти процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 23 лютого 2010 року включно із наступним перерахунком вказаних держаної (основної) та додаткової пенсій відповідно до змін законодавчо встановлених розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Ю.В. Мантуляк