Справа № 2-а-3504/10
Суддя: Андрєєв П. Ф.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Добропільський міськрайонний суд Донецької області
№2-а-3504/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі :

головуючого судді Андрєєва П.Ф.

при секретарі Коверченковій М.О.

позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому-засіданні в місті Добропілля адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги за статус "Дитина війни",

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги за статус "Дитина війни".

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Але позивачу виплачувалася ця допомога в значно меншому розмірі, внаслідок зупинення дії та внесення змін відповідно до зазначеної статті, які в подальшому були визнані рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. неконституційними. Просить поновити строк звернення до суду, в зв'язку з тим, що його законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів, та зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як «дитині війни» за період з 20 жовтня 2007 р. по 31 грудня 2007 року, з 22 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року, 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 р. по день розгляду справи в суді.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє за дорученням, позовні вимоги не визнав, пояснив, що виплата соціальної допомоги провадилась відповідно до діючого законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

ОСОБА_1 є дитиною війни та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни». З копії паспорта позивача вбачається, що на час закінчення Другої світової війни позивачу було менше 18 років.

Законом України "Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004, який набрав чинності з 01.01.2006. встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Тобто, позивач має право отримувати державну соціальну підтримку передбачену ст. 6 зазначеного Закону. Верховна Рада України Законом України № 3235-1У від 20.12.2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» ст. 77 та ст. 110 Законом України № 489-У від 19.12.2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» ст. 71 п. 12 призупинила дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни».

Конституційний Суд України своїм рішенням № 6 рп/2007 від 09.07.07 р. по справі № 1-29/2007, керуючись ст. ст. 147,150,152 Конституції України та ст. ст. 45,51,61,63,65 Закону України «Про Конституційний Суд України», вирішив: п. 1 визнати таким, що не відповідає Конституції України і є неконституційним положенням Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» п. 12 ст. 71. яким зупинено дію ст. 6 ЗУ № 2195-ІV від 18.11.2004 року Законом України "Про соціальний захист дітей війни», н. З положення ст. 71 ЗУ «Про Державний бюджет на 2007 рік», № 489-V від 19.12.2006 визначений неконституційним: п. 5 рішення Конституційного Суду в цій справі має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними; п. 6 рішення Конституційного Суду є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим. Відповідно до ч. 2 ст. З ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені, або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч. 2 ст. 19 та ч. З с. 22 Конституції України органи Державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України. При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуженням змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 2 п. 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107- VI, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» викладена в новій редакції, яка передбачає, що дітям війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення до пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто на 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, при цьому зміни, внесені п. 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були визнані такими, що не відповідають Конституції України, є неконституційними, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

У вказаному рішенні Конституційним Судом України було зазначено, що положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» , визнані неконституційними, втрачають чинність з дня Ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі мас преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Розмір соціальної допомоги відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове Державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». П 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» передбачено, що «дітям війни», крім тих. на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться до пенсії у таких розмірах, з 22 гравня-48,1 грн., з 1 липня - 48,2 грн., з 1 жовтня-49.8 гри. Розмір підвищення пенсії з 1 січня 2009.2010 роках в вищезазначену постанову не вносилося.

Ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1 січня 2010 року є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.»

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.8 КАС України задекларовано, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Це означає, що адміністративний суд не повинен застосовувати положення правового акту, у тому числі закону, якщо його застосування суперечить конституційним принципам права або порушуватиме права та свободи людини і громадянина. Адміністративний суд не повинен також допускати тлумачення закону, яке б несправедливо обмежувало ці права і свободи.

У відповідності до ч. 2 ст. 55 Конституції, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій. чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Згідно до ст.. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права та свободи людини та громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 99 КУС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється річний строк, який обчислюється із дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення прав.

Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача щодо виплати доплати до пенсії дитини війни у період з 20 жовтня 2007 р. по 31 грудня 2007 року, з 22 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року, 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 р. по день розгляду справи, враховуючи фактично отримані суми.

Керуючись ст.ст.8, 10, 70, 71, 94, 99, 100, 159-163 КАС України, ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", Рішеннями Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року, ст.ст.1, 2, 8, 19, 22 Конституції України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги за статус "Дитина війни", задовольнити.

Поновити строк звернення до суду за захистом порушених прав ОСОБА_1.

Визнати неправомірним бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в м. Добропілля Донецької області по ненарахуванню належної ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії 30% мінімальної пенсії за віком з 20 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року. 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 28 жовтня 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля Донецької області здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни з 20 жовтня 2007 року по ЗІ грудня 2007 року, з 22 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року, 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 28 жовтня 2010 року.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя П.Ф.Андрєєв