Справа № 22-а-3516/11
Суддя: Скіць М. І.
Дата ухвалення: 2011-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22а-3516/2011 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 10.3.1 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Драбівському районі Черкаської області на постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 9 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного Фонду України в Драбівському районі Черкаської області про визнання протиправною бездіяльність органу Управління ПФУ та стягнення невиплаченої допомоги до пенсії, -

в с т а н о в и л а :

20 жовтня 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області, посилаючись на те, що він народився 3 травня 1943 року і відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон) має статус «Дитини війни».

Згідно ст. 6 Закону він має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але відповідачем вимоги даного закону ігноруються і підвищення до пенсії йому, як дитині війни, протягом 2006-2008 років не нараховувалося та не виплачувалося.

На підставі наведених обставин просив суд задовольнити його вимоги, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити щомісячне підвищення до пенсії за 2006-2008 роки, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що становить 4 471 грн. 20 коп.

В ході судового розгляду позивач збільшив свої позовні вимоги та просив до заявлених позовних вимог ще зобовязати відповідача нараховувати йому щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до Закону в подальшому при нарахуванні пенсії та поновити пропущений строк звернення до суду для захисту порушеного права.

Постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 9 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області щодо відмови зробити нарахування ОСОБА_5 щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з жовтня 2008 року і довічно неправомірними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області здійснити ОСОБА_5 нарахування та доплату щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни, передбаченої ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», як різниці між 30% мінімальної пенсії за віком та фактично сплаченим розміром щомісячної соціальної державної допомоги за період з жовтня 2008 року і довічно.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, так як вважає постанову суду незаконною і необґрунтованою та винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Оскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, то колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004р.), дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 19 січня 2006 року N 3367-IV "Про внесення змін до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" пункт 17 статті 77 виключено та статтею 110 (викладеною цим Законом у новій редакції) установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6 - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог статті 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" не приймалися.

Оскільки встановлені законодавством умови підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, дітям війни у 2006 році не настали, суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивачки за 2006 рік.

Законом України від 19 грудня 2006 року N 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України № 2195-1У виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни до вказаного вище закону визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Таким чином з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року діяв Закон №2195-1У, яким пенсія підвищувалася на 30% мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплати у 2008 році дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватися відповідно до норм із 1 січня 2008 року до 21 травня 2008 року Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону N 2195-IV і здійснити позивачу відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Суд першої інстанції при вирішенні даного спору, визначивши початок строку з якого зобовязав відповідача здійснити нарахування та доплату позивачу щомісячної соціальної допомоги дітям війни, не визначив кінцевий строк, яким є 9 грудня 2009 року, оскільки на майбутнє, тобто наперед поновлення права при відсутності факту його порушення є неможливим.

Разом із тим необхідно також конкретизувати і дату початку строку виплати зазначеної вище соціальної допомоги, якою є 20 жовтня 2008 року, тобто річний термін з дати звернення позивача до суду.

Колегія суддів вважає необхідним змінити в цій частині постанову суду.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходить за межі заявлених вимог і судом не розглядалося.

Безпідставним є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів, оскільки суд не ухвалював рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Колегія суддів вважає, що інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, судова колегія,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 9 грудня 2009 року у даній справі змінити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_5 підвищення до пенсії з 20 жовтня 2008 року по 9 грудня 2009 року неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області нарахувати та виплатити ОСОБА_5 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 20 жовтня 2008 року по 9 грудня 2009 року, згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням проведених виплат за цей період.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення копії ухвали особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: