Справа № 22-а-17222/11
Суддя: Гуль В. В.
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

01 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого-судді Приходько К.П.,

Суддів: Касьяненко Л.І., Гуль В.В.

розглянула у м. Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на рішення Таращанського районного суду Київської області від 08 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі про проведення перерахунку пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного із аварією на Чорнобильській АЕС, і відповідно до ст..50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії у розмірі виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з урахуванням раніше проведених виплат. Позивач просив визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати на підставі ст. ст. 50,54 зазначеного Закону провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 липня 2007 року.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 08 жовтня 2010 рокупозов задоволено частково. Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії згідно ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірною. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 75% від мінімальної пенсії за віком, визначеної на підставі ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», за період з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалід 2-ї групи і їй відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається і виплачується пенсія.

Позивач, оспорюючи дії відповідача вважає, що він отримував доплату значно нищу, ніж це передбачено ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звертався до суду за захистом своїх прав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та дійшов правильного висновку про те, що позивач відповідно до вимог закону має право на доплату до пенсії, виплату державної і додаткової пенсії.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок і виплату недоотриманої суми щомісячної грошової доплати.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200, 208 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області - залишити без задоволення.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 08 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого адміністративного суду України після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: