Справа № 2а-7903/11/0970
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Київ К/800/17842/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Ліпського Д.В.,
Тракало В.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України , Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою Львівської митниці Міндоходів, правонаступником якої є Львівська митниця ДФС, на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року,

встановив:

В липні 2011 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Державної митної служби України та Львівської митниці про визнання протиправним і скасування наказу Державної митної служби України від 22.06.2011 р. № 1293-к в частині припинення перебування його на державній службі в митних органах України з підстав порушення Присяги державного службовця, визнання протиправним і скасування наказу Львівської митниці від 23.06.2011 р. № 286-к "Про оголошення наказу Державної митної служби України", поновлення його на посаді провідного інспектора оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2012 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено: визнано протиправним і скасовано наказ Державної митної служби України від 22.06.2011 р. № 1293-к "По особовому складу Львівської митниці" в частині припинення перебування ОСОБА_4 на державній службі в митних органах; визнано протиправним і скасовано наказ Львівської митниці від 23.06.11 р. № 286-к "Про оголошення наказу Державної митної служби України"; поновлено ОСОБА_4 на посаді провідного інспектора оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці; стягнуто з Львівської митниці на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.06.2011 р. по 24.04.2012 р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2014 року скасовано постанову суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і направлено справу в цій частині на новий апеляційний розгляд з тих мотивів, що суд не вирішив питання про стягнення конкретної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обмежившись лише встановленням періоду, за який його необхідно виплатити. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 25 березня 2015 року стягнув з Львівської митниці на користь ОСОБА_4 31915,42 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У касаційній скарзі Львівська митниця ДФС, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати прийняте ним рішення та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зазначає, що апеляційний суд не встановив обставини, які безпосередньо впливають на розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: чи перебував позивач до поновлення його на роботі на обліку в центрі зайнятості або отримував інший дохід. Крім того, суд не вказав, що стягнута ним сума розрахована без урахування зборів і обов'язкових платежів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (далі - Порядок).

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що період з 23.06.2011 р. по 24.04.2012 р. є часом вимушеного прогулу ОСОБА_4

З довідки Львівської митниці ДФС від 03.02.2015 р. № 13-70-05/13-59 вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_4 на день звільнення становила 163,25 грн.

Виходячи з цієї суми, Львівською митницею самостійно нараховано і виплачено позивачу в липні 2012 року середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 31915,42 грн.

Сума виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачем не оспорюється.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з Львівської митниці на користь ОСОБА_4 погодженої сторонами суми, визначеної без утримання обов'язкових податків і зборів.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновку суду апеляційної інстанцій, оскільки питання можливого отримання позивачем інших доходів у період вимушеного прогулу було предметом обговорення у судових засіданнях за участю представників відповідача, які не надали жодних доказів на підтвердження цих обставин. Не зазначено про конкретні факти отримання позивачем доходів у спірний період і в касаційній скарзі.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Львівської митниці Міндоходів, правонаступником якої є Львівська митниця ДФС, залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Ліпський Д.В.
Тракало В.В.