Справа № 22-а-25228/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на рішення білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, про стягнення заборгованості щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом. У позові зазначає, що є інвалідом від наслідків аварії на ЧАЕС III групи.

На підставі ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які '"постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну одноразову ^-допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Проте така допомога виплачується відповідачем в значно меншому розмір. Провести перерахунок відповідач відмовився, тому позивач просила стягнути з відповідача щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік. в розмірі 4225 (чотири тисячі двісті двадцять п'ять) грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2010 року позов задоволено. Вирішено визнати відмову відповідача щодо перерахунку грошової допомоги на оздоровлення неправомірною, зобовязати відповідача виплатити позивачеві недоотриману суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат встановлених на момент виплати.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду з підстав юрушення норм матеріального та процесуального права та винесення нової постанови про відмову в позові.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач є інвалідом від наслідків аварії на ЧАЕС III групи.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», таким громадянам виплачується щорічна соціальна грошова допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем вказана допомога ^виплачувалась відповідно до постанови КМ України № 562 від 12.07. 2005 року «Про-катастрофи» в значно меншому розмірі.

Проте постанова КМ України постанови КМ України № 562 в;д 12.07. 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внасЛщ0К Чорнобильської катастрофи» суперечать вимогам ст. 48 Закону України «Про схаХуС і соціальний захист >^омадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 чер>вня 2007 Р0Ку № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші норматідвно..Правові акХи, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянину а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19). Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить Законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над Гцдзаконними актами, при "чзначенні розміру щорічної соціальної допомоги на оздоровлецНу передбаченої Законом окраїни «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно керуватися ст. 48 цього ЗцКону, а не постановою КМ України № 562 від 12.07. 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Прийнявши до уваги наведене, суд обґрунтовано визнав дії відповідача щодо відмови перерахувати розмір щорічної соціальної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, щ0 постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязав відповідача здійснити відповідний перерахунок, але помилково зазначив розмір 5 мінімальних заробітних плат щорічної допомоги на оздоровлення, оскільки згідно ст. 48 Закону України «Про статус і зціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорц05ильської катастрофи», інвалідам III групи має виплачуватись щорічна соціальна грошова допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у постанові.

Керуючись статтями 197, 198, 201, 207 КАС України, колеся суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2010 року в частині розміру виплати грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 змінити з «в розмірі 5 мінімальних заробітних плат» на « в розмірі 4 мінімальних заробітних плат»

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді