Справа № 538/1829/15-а
Суддя: Сегет Я. С.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/1829/15-а
Провадження 2-а/538/68/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Сегет Я.С., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтав-ської області про визнання неправомірними дій про відмову в перерахуванні пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

06.10.2015р. ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пен-сійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області, де просить визнати неправо-мірними дії управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі про відмову в перераху-ванні йому пенсії по інвалідності до вісьмох мінімальних пенсій по віку та додаткової пенсії до 75% мінімальної пенсії, зобов'язавши провести зазначений перерахунок з 01.08.2011р. згідно ст.ст. 54, 55, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він має статус інваліда II групи, захворювання повязане з виконанням обовязків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І кате-горії. В звязку зі змінами діючого законодавства, прийняттям Конституційним Судом України рішення №10-рп від 22.05.2008р. і визнанням Постанов Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року та №1 від 03.01.2002 року неконституційними, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі як інвалід ІІ групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" про перерахунок і виплати йо-му державної пенсії в мінімальному розмірі не нижче трьох законодавчо встановлених мінімаль-них пенсій по віку, згідно ст. 50 зазначеного Закону також про перерахунок і виплату йому додат-кової пенсії за шкоду причинену здоровю, в розмірі 50% законодавчо встановленої мінімальної пенсії по віку з подальшим її збільшенням ( а. с. 6 ).

Посилаючись на ОСОБА_2 України № 107-VІ від 28.12.2007 року "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України", Постанову Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" відповідачем відмовлено в проведенні перерахунку основного розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії ( а. с. 4 ).

Позивач вважає, що відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії та виплати у належному розмірі є протиправною, в зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 06.10.2015 року у справі застосоване скорочене провадження.

08.10.2015 року відповідач отримав ухвалу про відкриття скороченого провадження, 19.1.2015 року надав до суду письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні по-зову.

Ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікова-ною Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали вна-слідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного поряд-ку визначення категорії зон радіоактивного забруднення території, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення та закріплені в Законі України Про статус і со-ціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію ( ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Частиною 4 ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до першої категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІ групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ( у редакції Закону України від 05.10.2006 року № 231-V ) встанов-лено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Зако-ну, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, роз-мір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхува-ння встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-право-вого акта, який би визначив цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті конс-титуційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2.1, 6 статті 116 Конституції Ук-раїни треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі норма-тивно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповід-ний рік та інших законів України.

З аналізу норм діючого законодавства, а саме ЗУ Про Державний бюджет України на від-повідні роки вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям грома-дян у 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

Тобто, у період з 23.07.2011 року по 31.12.2013 рік розмір основної державної пенсії по ін-валідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначався відповідно до вказаних постанов Кабінету Міністрів Укра-їни.

В свою чергу, Законом України Про Державний бюджет України на 2014 рік не було пе-редбачено обмежень щодо застосування ст.ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому з 01.01.2014 рік діяли положення ст.ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобиль-ської катастрофи, відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установле-но зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за ві-ком, а особам, які є інвалідами ІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додат-кова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

ЗУ Про внесення змін до ЗУ Про внесення змін до ЗУ Про Державний бюджет України на 2014 рік від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено Розділ При-кінцеві положення ЗУ Про Державний бюджет України на 2014 рік пунктом 6-7, яким установ-лено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосову-ються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фі-нансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

ОСОБА_2 було офіційно опубліковано в газеті "Голос України" 02.08.2014 року, з урахуванням дати набрання чинності вказаним Законом, тобто позивач у період по 02.08.2014 ро-ку має право на отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шко-ду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастро-фи".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 06.10.2015 року, в якому, просив задовольнити позовні вимоги з 01.08.2011 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в ме-жах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими зако-нами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи вста-новлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли осо-ба дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовідносини в даній справі повинні розглядатися, в першу чергу, виходячи з правомір-ності або неправомірності дій чи бездіяльності органу владних повноважень, на звернення для ос-карження яких Кодексом адміністративного судочинства передбачено 6 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністратив-них судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх до-казів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом захо-ди, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, суддя виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними переш-кодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

В свою чергу, будь-яких доказів наявності об'єктивних причин, що перешкоджали своєчас-но звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, позивачем не повідомлено, а судом в ході судового розгляду не встановлено.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрун-тованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотри-мання норм процесуального права.

При таких обставинах суд вважає за розумне відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обємі.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 69, 70, 94, 158-163, 167, 183-2 КАС України, ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пен-сійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області про визнання неправомірними дій про відмову в перерахуванні пенсії по інвалідності та додаткової пенсії відмовити в повному обємі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до адміністративного суду апеляці-йної інстанції через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутніми під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постано-ви. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ Я. С. СЕГЕТ