Справа № 814/3040/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2015 р. № 814/3040/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лебедєва Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі Миколаївської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-257» про стягнення заборгованості у розмірі 1321,94 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі Миколаївської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-257» про стягнення заборгованості у розмірі 1321,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі Миколаївської області зазначило (далі - позивач), що на адресу виробничого будівельно-монтажного кооперативу «Удача» (далі - відповідач) направлявся розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій призначених відповідно до пунктів б - з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, з зазначенням суми по пенсіонеру ОСОБА_1 за липень-серпень 2015 року в сумі 1321,94 грн., яка підлягає відшкодуванню відповідачем. Як вказує позивач, на підставі виставленого розрахунку за липень-серпень 2015 року відповідачу нарахована та підлягає відшкодуванню сума витрат у розмірі 1321,94 грн. Оскільки, заборгованість в добровільному порядку відповідачем погашена не була, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не зявився, судова повістка про виклик була надіслана на адресу місцезнаходження відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, але була повернута до суду з поштовою відміткою: за закінченням терміну зберігання (а.с.29-32).

Згідно ч.4 ст.33 Кодексу адміністративного судочинства України, судова кореспонденція надсилається юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі відсутності осіб, за такою адресою, вважається, що судова кореспонденція вручена їм належним чином. Суд у судовому засіданні 30.09.2015 року на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-257» 27.09.193 року зареєстроване як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.23-25) та перебуває на обліку в органах пенсійного фонду України, як платник страхових внесків, відповідно до ст.14 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування2. Згідно з приписами п.п.1,2 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (із змінами та доповненнями) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, у тому числі, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади. Судом встановлено, що пенсіонер ОСОБА_1 який раніше працював на підприємстві відповідача, має необхідний стаж роботи, зазначений у ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, що дає право на призначення пільгової пенсії, що підтверджується довідкою уточнюючою особливий характер роботи (а.с.12). Як вбачається з матеріалів справи, пенсія призначена на пільгових умовах зазначеному пенсіонеру за липень-серпень 2015 року була виплачена у повному обсязі, що підтверджується довідкою АТ «Ощадбанк» (а.с.9-10). З розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій призначених відповідно до пунктів б - з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення вбачається, що місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсії по пенсіонеру ОСОБА_1 становить 660,97 грн. (а.с.8). Таким чином за липень-серпень 2015 року відповідачу зараховано для відшкодування суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій призначених відповідно до пунктів б - з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення у розмірі 1321,94 грн. Відповідно до п.6.1 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України", затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 (із змінами та доповненнями) відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно з п. 6.4 вказаної Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України" розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Пунктом 6.8. Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. Отже, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій позивачу. Абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Таким чином, виплати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача був направлений розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій призначених відповідно до пунктів б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення з зазначенням суми 660,97 грн., по пенсіонеру ОСОБА_1 Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач здійснив доставку та виплату пільгової пенсії колишньому працівнику відповідача. З урахуванням того, що відповідачем не сплачено заборгованість перед Пенсійним фондом України в сумі 1321,94 грн., залишок фактичного боргу відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за липень-серпень 2015 року станом на момент розгляду справи складає 1321,94 грн. Разом з тим доказів сплати відповідачем вищевказаної суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за спірний період у встановленому чинним законодавством порядку та строки до суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень , звільненого від сплати судового збору (у редакції Закону яка діяла до 01.09.2015 року), а також за відсутністю витрат позивача - субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно ч.4 ст.94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають. Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 14, 70 - 72, 79, 86, 94, 103, 112, 158-163, 167 КАСУ України суд, - П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі Миколаївської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-257» про стягнення заборгованості у розмірі 1321,94 грн. задовольнити. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-257» () заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.07.2015 року по 26.08.2015 року у розмірі 1321,94 грн. (одна тисяча триста двадцять одна гривня девяносто чотири копійки). Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного.

Постанова набирає законної вили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва