Справа № 821/3176/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3176/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді- Войтович І.І.,

при секретарі - Сердюк О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Херсонтеплоізоляція"

до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство Виробничо комерційна фірма Херсонтеплоізоляція (далі позивач) з адміністративним позовом до Цюрупинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач) про скасування податкового повідомлення - рішення від 15.01.2015 року № НОМЕР_1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та пояснив, що Цюрупинською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області 15.01.2015 року прийнято податкове повідомлення рішення №, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 23278,50 грн. Вважає оскаржуване податкове повідомлення рішення протиправним оскільки воно прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважає прийняте контролюючим органом оскаржуване податкове повідомлення - рішення правомірним та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство Виробничо комерційна фірма Херсонтеплоізоляція зареєстроване Білозерським районним управлінням юстиції Херсонської області 16.01.2008 р. за №0011131. На податковий облік взято в Цюрупинській ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області як платника податків 18.01.2008 р. №18398.

Відповідно до Виписки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основним видом діяльності ПП Виробничо комерційна фірма Херсонтеплоизоляція за КВЕД є: 43.29 інші будівельно монтажні роботи.

Також, судом встановлено, що у період з 17.12.2014 р. по 18.12.2014 р. відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПП Виробничо комерційна фірма Херсонтеплоізоляція () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ПП Холдінг Будпроект за серпень 2014 р.

За результатами даної перевірки складено акт від 23.12.2014 року №827/22/35667725 (далі акт). (а.с. 14-18).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення п. 198.2 ст. 198, п.198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 15518,67 грн., у тому числі по періодах: за серпень 2014 р. на суму 15518,67 грн.

Крім цього, перевіркою неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій позивача з ПП «Холдінг Будпроект» за серпень 2014 р., встановлено невідповідність первинних документів нормам діючого законодавства.

Підставою для встановлення таких порушень слугувало те, що перевіркою неможливо підтвердити факт надання послуг (проведення будівельних та ремонтних робіт) ПП ВКФ Херсонтеплоізоляція та ПП «Холдінг Будпроект», з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходженням майна, відсутністю необхідних трудових ресурсів, транспорту та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення господарської діяльності.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.01.2015 року № 000004220, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у сумі 23278,50 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 15519,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 7759,50 грн. ( а.с. 6).

Не погоджуючись з вищенаведеним податковим повідомленням рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З огляду на те, що відповідач стверджував про те, що у ПП ВКФ Херсонтеплоізоляція відсутні документи щодо здійснення господарських операцій (надання послуг) з ПП «Холдінг Будпроект» за серпень 2014 р., судом досліджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом та встановлено наступне.

31 липня 2014 р. між позивачем та Скадовським районним центром зайнятості було укладено договір №01/07 про виконання робіт. Предметом даного договору є те, що Виконавець в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, зобовязується у встановлений строк за завданням Замовника виконати роботи з капітального ремонту Скадовського районного центру зайнятості за вул. Володарського, 32-а у м. Скадовськ Херсонської області Замовника, а Замовник зобовязується прийняти виконанні роботи та оплатити їх. (а.с.55-56). Виконання робіт за даним договором підтверджується ОСОБА_1 №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 р. (а.с.57-59).

08 серпня 2014р. між ПП ВКФ Херсонтеплоізоляція та ПП «Холдінг Будпроект» укладено договір №8/0/-14 відповідно до умов якого, Замовник доручає, а Виконавець зобовязується виконати роботи з капітального ремонту Скадовського районного центру зайнятості за вул. Володарського, 32-а у м. Скадовськ Херсонської області.

Виконання даного договору підтверджується наданими суду доказами, а саме: актами здачі прийняття робіт (надання послуг) №119 від 29 серпня 2014 р., №102 від 15 серпня 2014 р.; податковими накладними №102 від 15.08.2014 р. на загальну суму 41112,00 грн. у т.ч. ПДВ 6852,00 грн., №119 від 29.08.2014 р. на загальну суму 52000,00грн. у т.ч. ПДВ 8666,67 грн.; квитанціями до прибуткового касового ордеру №47 від 02.09.2014 р. на загальну суму 10000,00 грн., №53 від 08.09.2014 р. на загальну суму10000,00 грн., №45 від 01.09.2014 р. на загальну суму 10000,00 грн., №54 від 09.09.2014 р. на загальну суму 5000,00 грн., №41 від 28.08.2014 р. на загальну суму10000,00 грн., №42 від 29.08.2014 р. на загальну суму10000,00 грн., № 48 від 03.09.2014 р. на загальну суму 9000,00 грн., №44 від 30.08.2014 р. на загальну суму10000,00 грн., №51 від 05.09.2014 р. на загальну суму 8000,00 грн., №50 від 04.09.2014 р. на загальну суму 9000,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що ПП «Холдинг Будпроект», на час здійснення господарських операцій надано усі необхідні документи, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію, свідоцтво платника податку на додану вартість. (а.с. 9-10).

Крім цього, суду надано штатний розклад ПП «Холдинг Будпроект», з якого вбачається, що на підприємстві працюють директор, бухгалтер, інженер будівельник, водій, технік будівельник. (а.с.60).

Суд зазначає, що позивачем надано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо надання (придбання) послуг з перевезення вантажів.

Враховуючи, що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність фіксують факт здійснення господарської операції та подальшої її реалізації, суд вважає висновок контролюючого органу про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом безпідставним.

Щодо встановлення контролюючим органом порушень п. 198.2 ст. 198, п.198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 15518,67 грн., у тому числі по періодах: за серпень 2014 р. на суму 15518,67 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПКУ датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

В пункті 198.3 статті 198 ПКУ зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є обєктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Враховуючи, те що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність фіксують факт здійснення господарської операції, суд вважає висновок відповідача щодо порушень п. 198.2 ст. 198, п.198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201Податкового кодексу України, безпідставним.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 15.01.2015 року № НОМЕР_1, прийняте відповідачем безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 15.01.2015 року, яким ПП "Виробничо-комерційна фірма "Херсонтеплоізоляція" визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 23278,50 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 15519,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 7759,50 грн.

Стягнути з Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань сплачений ПП "Виробничо-комерційна фірма "Херсонтеплоізоляція" () судовий збір в сумі 1827, 00 грн. (Одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 жовтня 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.3