Справа № 2а-12196/10/2670
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2010-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клименчук Н.М., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом

Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Новойл»

про

визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації,

анулювання свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ та припинення

юридичної особи

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Новойл»про визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації, анулювання свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ та припинення юридичної особи.

У відкритті провадження в частині вимог щодо визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації, анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Новойл»з моменту реєстрації слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено: суб’єкт владних повноважень –це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб’єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; 4) спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною четвертою статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об’єднання, юридичні особи, які не є суб’єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб’єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об’єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об’єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 9.8 статті 9 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо: а) платник податку, який до місяця, в якому подається заява про анулювання реєстрації, є зареєстрованим згідно з положенням підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону більше двадцяти чотирьох календарних місяців, включаючи місяць реєстрації, та має за останні двадцять поточних календарних місяців обсяги оподаткування операцій, менші за визначенні зазначеним підпунктом; б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошено банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб’єкта господарювання); в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного або стає суб’єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановленні цим Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин; г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до цього Закону спеціальний режим оподаткування за ставками, іншими, ніж зазначені у статті 6 та статті 18 цього Закону; г) особа, зареєстрована як платник, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом двадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподаткованих поставок протягом такого періоду, а також у випадку, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб’єктів господарювання.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 9.8 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість»анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпункті «а»цього пункту, здійснюється за заявою платника податку.

У свою чергу, анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б»- «г»цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу або такої особи.

Рішення про анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість як за ініціативою платника податків, так і за ініціативою податкового органу, приймається податковим органом. Форма зазначеного рішення встановлено додатком 5 до Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 березня 2000 року № 79 (лист Вищого адміністративного суду України від 2 серпня 2010 року № 1172/11/13-10).

Тобто, чинним законодавством не передбачено право (обов’язок) органів державної податкової служби звертатися з адміністративним позовом про визнання недійсними записів про проведення державної реєстрації та анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість з моменту реєстрації.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 109, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

У Х В А Л И В:

відмовити Державній податковій інспекції у Печерському районі міста Києва у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації та анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Новойл»з моменту реєстрації.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук