Справа № 333/6155/15-а
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/6155/15-а
Провадження № 2а/333/103/15
21 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Дмитрієвої М.М.,
при секретарі Пасюті К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання рішення нечинним, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовними вимогами до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання рішення нечинним.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.
Постановою військового комісара Комунарського районного комісаріату м. Запоріжжя № 79 від 08.08.2015 року, ОСОБА_1 , 1979 року народження, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Позивач вважає винесення вищевказаної постанови незаконним та необґрунтованим, а також таким, що порушує його права. З тексту мотивувальної частини постанови вбачається, що позивача було повідомлено підприємством де він працює про необхідність прибуття до Комунарського районного комісаріату м. Запоріжжя, проте останній не з`явився та не повідомив про причини неявки, від отримання повістки відмовився, чим порушив вимоги п. 10 ст. 1 Закону «Про військовий обов`язок та військову службу» та ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізаці». Також зазначено, що на розгляд справи правопорушник не прибув. Вважає вказані твердження такими, що не відповідає дійсності, оскільки вчасне отримання повістки за його місцем роботи не забезпечено та нічим не підтверджується, оскільки жодна з переданих повісток не містить дати та часу їх вручення. Більше того, одна з отриманих повісток не містить точної дати прибуття до Комунарського РВК, зазначено лише час, місяць та рік у який потрібно з`явитись. Що стосується твердження про відмову від отримання повістки, то зазначенні дії не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, оскільки ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, такими обов`язками, зокрема, є обов`язок з`являтися за викликом до військових комісаріатів. Натомість, такого обов`язку громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, як обов`язок отримання повістки про явки до військового комісаріату, вказаною нормою права не визначено, позивачу жодним чином не було повідомлено про час та місце її розгляду, що є грубим порушенням наданих особі правопорушника прав. Більше того, ОСОБА_1 не було відомо про його складання до часу отримання постанови № 79 від 08.08.2015, яку він отримав лише 17.08.2015. Будь-які посилання на його підпис щодо відмови від підписання відповідного протоколу заперечує, оскільки жодних підписів у жодному протоколі не ставив. На підставі викладеного просить суд скасувати постанову військового комісара Комунарського районного комісаріату м. Запоріжжя № 79 від 08.08.2015 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Також просить суд поновити йому пропущений строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення № 79 від 08.08.2015 року.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Жидкова Л.І. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, представник позивача надала заяву відповідно до якої позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до ст. 11 КАС України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Разом із позовною заявою ОСОБА_1 звернувся із заявою про поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення № 79 від 08.08.2015 року.
Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
В силу ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала
Відповідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений. Ураховуючи той факт, що постанова військового комісара Комунарського районного комісаріату м. Запоріжжя № 79 від 08.08.2015 року, якою мене, ОСОБА_1 , 1979 року народження, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. отримана ним лише 17 серпня 2015 року, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 пропущений строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення № 79 від 08.08.2015 року.
Згідно постанови про адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП № 79 від 08.08.2015 року, під час дії особливого періоду ОСОБА_1 був повідомлений підприємством де він працює про прибуття до Комунарського РВК, але не з`явився та не повідомив про причини неявки, від отримання повістки відмовився, чим порушив вимоги п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Адміністративне правопорушення скоєно в особливий період в якому на громадянина покладається виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, що обтяжує відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.
Доказами по справі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерту, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
У відповідності до вимог ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне всебічне повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення його в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, які сприяли скоєнню адміністративного правопорушення, попередження адміністративних правопорушень, виховання громадян в дусі дотримання законів, укріплення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 210-1 КУпАП складається з двох частин, а саме, частина перша - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та частина друга - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Повноваження адміністративного суду за наслідками розгляду адміністративної справи у разі задоволення адміністративного позову передбачені ч. 2 ст. 162 КАС України.
Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи, що в порушення вимог ст.254, 256 КУпАП позивачу представником відповідача не було роз`яснено права позивачу при складанні протоколу, не надано право знайомитися з матеріалами справи, не відібрано пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано можливості надати докази, заявити клопотання, скористатися правовою допомогою, не повідомлено про місце, дату та час розгляду справи, справу розглянуто без участі позивача, що призвело до порушення прав позивача, у зв`язку з чим суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про адміністративне правопорушення № 79 від 08.08. 2015 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу закрити.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 9, 210-1, 245, 252, 280, 283, 288, 293, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.19 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 17-19, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 пропущений строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення № 79 від 08.08.2015 року.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання рішення нечинним - задовольнити.
Скасувати постанову військового комісара Комунарського районного комісаріату м. Запоріжжя № 79 від 08.08.2015 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень та закрити провадження у справі.
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її проголошення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва