Справа № 409/1789/15-а
Суддя: Скворцова В. Г.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №409/1789/15-а
Пров.№2-а/409/20/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд в складі:

головуючого судді Скворцової В.Г.

при секретарі Скориковій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в смт. Білокуракине адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. щодо відмови повернути позивачу виконавчий лист як невиконаний,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2015 року до Білокуракинського районного суду Луганської області з Вищого адміністративного суду України після розгляду в касаційній інстанції для продовження розгляду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області, третя особа - відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області, про визнання незаконними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

15 вересня 2012 року представник позивачки за довіренністю ОСОБА_3 звернувся до Артемівського районного суду м. Луганська з позовом до відповідача, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області, посилаючись на ту обставину, що 15.11.2011 року Постановою ВП№29857412 старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Луганській області Печоновою О.В. було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом за №2а-2862/10 від 23.12.2010 року, виданим Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011 року, про зобов'язання УПФУ в Артемівському районі м. Луганська здійснити ОСОБА_1 з 01.07.2010 року перерахунок та виплату щомісячної компенсації по втраті годувальника в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням щомісячного підвищення пенсії на 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зазначена Постанова старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Луганській області Печонової О.В. - боржником до дня звернення до суду не виконана.

Позивачка вважає, що боржник за виконавчим провадженням ВП№29857412 - УПФУ в Артемівському районі м. Луганська, не виконав постанову Артемівського районного суду м. Луганська за виконавчим листом №2а-2862/10 від 23.12.2010 року, виданим Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011 р., чим порушив законне право стягувача, поновлене судом, на отримання грошових коштів, боржником по справі з 01.07.2010 року щодо перерахунку державної пенсії.

23.07.2012 року позивачка дізналася з Державного реєстра «Інформації про виконавче провадження», що виконавче провадження ВП№29857412 від 15.11.2011 року - 31.05.2012 року було закінчене та закрите за формальними ознаками його виконання із посиланням на: «…Завершено (виконавчий документ: Повернений без виконання)… Закінчення ВП п.11 ч.1 ст.49 (повернення ВД у випадку, передбаченому ч.3 ст.75)».

27.07.2012 року позивачка письмово звернулася з заявою на ім'я начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. з проханням надати на її адресу письмову інформацію про всі проведені ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Луганській області у відповідності до Закону України від 13.01.2011 року №2939-VІ заходах з примусового виконавчого провадження ВП №29857412 від 15.11.2011 року за виконавчим листом за за №2а-2862/10 від 23.12.2010 року, виданим Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011 року, та повернути їй нарочно зазначений виконавчий лист - як невиконанний боржником по справі.

До 28.08.2012 року письмової відповіді від начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області позивачка не отримала, у зв'язку з чим вона повторно 28.08.2012 року письмово звернулуся з заявою на ім'я начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. з проханням надати на її адресу інформацію за вказаним виконавчим провадженням та причинах невиконання зазначеного судового рішення.

Письмовою відповіддю за №3680/044-33/10 від 07.09.2012 року начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В., позивачка була поінформована, що на адресу відділу надійшла відповідь від боржника, з якої встановлено, що ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії, нараховані суми пенсії включені в додаткову відомість та будуть виплачені за умови наявного фінансування з Державного бюджету України. Тому, 31.05.2012 року державним виконавцем, керуючись вимогами п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам, оригінал виконавчого листа з відміткою про виконання - до суду.

Вважає, що приймаючи таке рішення, державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у Луганській області помилково виходив із того, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв'язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету України, управління не має можливості виконати рішення суду в частині зобов'язання виплатити заборгованість за цим рішенням, оскільки Конституцією України передбачено, що судові рішення приймаються судуми іменем України та являються обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до законодавства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до законодавства України державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, крім того, проводить необхідні заходи щодо своєчасного та повного виконання рішення, зазначеного в документі про примусове виконання, таким способом і в тому порядку, які встановлені виконавчим документом.

Закон України "Про виконавче провадження" містить вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, а саме: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, якщо рішення фактично виконане, у відповідності до вимог вказаконо закону.

Позивачка вважає, що виконавче провадження ВП№29857412 від 15.11.2011 року за виконавчим листом за №2а-2862/10 від 23.12.2010 року, виданим Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011 року, відповідачем та боржником по справі - УПФУ в Артемівському районі м. Луганська, не виконане в установленому законодавством порядку, оскільки до дня звернення до суду грошові кошти по перерахунку її державної пенсії за рішенням суду від 01.07.2010 року вона не отримала, тому винесення Постанови від 31.05.2012 року, затвердженої начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В., про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів - є невиконанням судового рішення, що позбавляє позивачку права повторно пред'явити виконавчий лист для виконання, чим порушуються її конституційні та законні права.

Просила визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області, а саме винесення Постанови від 31.05.2012 року про закінчення виконавчого провадження ВП№29857412 від 15.11.2011 року за виконавчим листом за №2а-2862/10 від 23.12.2010 року, виданому Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011 року та письмовій відмові за №3680/044-33/10 від 07.09.2012 року начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. повернути стягувачці по справі ОСОБА_1 виконавчий лист як невиконаний; скасувати як незаконну Постанову ВПВР УДВС ДУЮ в Луганській області від від 31.05.2012 року про закінчення виконавчого провадження ВП№29857412 від 15.11.2011 року за виконавчим листом за №2а-2862/10 від 23.12.2010 року, виданому Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011 року; зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області в установленому законодавством порядку організувати проведення Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області повного примусового виконання провадження ВП№29857412 від 15.11.2011 року за виконавчим листом за №2а-2862/10 від 23.12.2010 року, виданому Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011.

Ухвалою Артемівського районного суду м. Луганська 17 вересня 2012 року було залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області, третя особа - відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області, про визнання незаконними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадлження, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року апеляційну скаргу представника позивачки було залишено без задоволення, а ухвалу Артемівського районного суду м. Луганська від 17.09.2012 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 залишено без змін.

05 червня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України було частково задоволено вимоги касаційної скарги представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3, якою скасовано ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року, та змінено ухвалу Артеміського районного суду м. Луганська від 17 вересня 2012 року - скасовано ухвалу судді першої інстанції в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області, третя особа - відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області щодо визнання незаконними дій начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. щодо відмови повернути позивачці виконавчий лист як невиконаний, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, в решті ухвалу суду залишено без змін.

Відповідно до розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 року № 27/о/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» визначена підсудність справ Артемівського районного суду м. Луганська Білокуракинському районному суду Луганської області.

Ухвалою Білокуракинського районного суду від 25 червня 2015 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області

Попович Я.В. щодо відмови повернути позивачу виконавчий лист як невиконаний.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, заперечень та заяв про розгляд справи без їх участі до суду ненадходило, суд виніс ухвалу про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Артемівського районного суду м. Луганська від 23.12.2010 року УПФУ Артемівського району м. Луганська було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату щомісячної компенсації по втраті годувальника ОСОБА_1 в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням щомісячного підвищення пенсії на 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На виконання виконавчого листа по зазначеній постанові суду Постановою ВП №29857412 старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Луганській області Печоновою О.В. було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом за №2а-2862/10 від 23.12.2010 року, виданим Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011 року про зобов'язання УПФУ в Артемівському районі м. Луганська здійснити ОСОБА_1 з 01.07.2010 року перерахунок та виплату щомісячної компенсації по втраті годувальника.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. У відповідності до ч. 4 ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (редакція від 08.07.2011 року № 3674-VІ, що діяла на момент виникнення спору) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (редакція від 08.07.2011 року № 3674-VІ) виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

31.05.2012 року старшим державним виконавцем Печоновою О.В. на підставі п.11 ч.1 ст.49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по виконавчому провадженню ВП№29857412 за виконавчим листом №2а-2862/10, виданим Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011 року, посилаючись на ту обставину, що відповідно наданої інформації Управлінням Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська стягувачці було здійснено перерахунок пенсії, нараховані суми пенсії включені в додаткову відомість та будуть виплачені за умови наявного фінансування з Державного бюджету України, в частині зобов'язання виплати заборгованості за рішенням суду УПФУ в Артемівському районі м. Луганська не має можливості виконати, у зв'язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету України. Винесена постанова у відповідності до вимог законодавства була затверджена начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Луганській області. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження було припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового викогнання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка неодноразово (27.07.2012, 02.08.2012, 08.08.2012) зверталася до начальника відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. з заявами про те, що станом на день написання заяви вона не отримала копію Постанови про закриття виконавчого провадження ВП№29857412 від 15.11.2011 року, винесену старшим державним виконавцем 31.05.2012 року, а про факт закриття виконавчого провадження ВП№29857412 від 15.11.2011 року вона випадково дізналася лише 23.07.2012 року з Державного реєстра «Інформації про виконавче провадження». У зв'язку з тим, що позивачка вважала, що боржник не виконав рішення Артемівського районного суду м. Луганська за виконавчим листом, а виконавче провадження було закрите за формальними ознаками із посиланням на п.11 ч.1 ст.49 - повернення ВД у випадку, передбаченому ч.3 ст.75, просила надати на її адресу в письмовому вигляді інформацію про всі проведені, відповідно до законодавства, заходи з примусового виконання рішення за виконавчим провадженням ВП№29857412 від 15.11.2011 року за виконавчим листом за №2а-1203/2862/2010 від 23.12.2010 року, виданому Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011 року та сам виконавчим лист.

07.09.2012 року позивачці надійшла відповідь з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області з інформацією про проведені заходи з примусового виконання рішення суду по виконавчому провадженню ВП№29857412 від 15.11.2011 року за виконавчим листом за №2а-2862/10 від 04.11.2011 та повідомленням про те, що оригінал виконавчого листа з відміткою про виконання направлено до суду.

У відповідності до ч.1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

В позовній заяві ОСОБА_1 оскаржила дії начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області Попович Я.В. щодо відмови повернути їй виконавчий лист як невиконаний (лист від 07.09.2012 року № 3680/044-33/10).

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (редакція від 08.07.2011 року № 3674-VІ) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

В судовому засіданні встановлено, що постанова суду до цього часу не виконана в повному обсязі, тому заява стягувачки по виконавчому провадженню щодо повернення їй виконавчого листа була обгрунтованою, і за її заявою державний виконавець мав повернути виконавчий лист. Посилання відповідача по справі у письмовій відповіді на те, що повернути стягувачці виконавчий лист не можливо, оскільки він повернутий до суду з відміткою про виконання, є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що вимога позивачки щодо повернення їй виконавчого листа за виконавчим провадженням ВП№29857412 від 15.11.2011 року за виконавчим листом за №2а-1203/2862/2010 від 23.12.2010 року, виданому Артемівським районним судом м. Луганська 04.11.2011 року, є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.1, 6, 11, 19, 47, 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (редакція від 08.07.2011 року № 3674-VІ), ст. ст. 2, 6, 17, 18, 99, 181, 158-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконними дії начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. щодо відмови повернути позивачу виконавчий лист за №2а-2862/10 від 04.11.2011 по виконавчому провадженню ВП№29857412 від 15.11.2011 року, як невиконаний.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Білокуракинський районний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги обчислюється з моменту отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Скворцова В.Г.