Справа № 1407/2-А-8/11
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1407/2-А-8/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську адміністративну справу за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Вознесенську, ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Вознесенському районі про захист соціальних прав шляхом стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Вознесенському районі Миколаївської області (далі -відповідач 1) про захист соціальних прав шляхом стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії дітям війни.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є отримувачем пенсії та дитиною війни, якому відповідач ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Вознесенському районі Миколаївської області не призначив та не проводив нарахування щомісячного підвищення до пенсії дітям війни, у розмірі передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни " - 30% мінімальної пенсії за віком з 2006 року по 31.12.2010 року.

Посилаючись на те, що дії відповідача є протиправними, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді від 07.12.2010 року було відмовлено у відкритті провадження по адміністративній справі за вказаними позовними вимогами за період 2008 рік, та з 01.01.2009 року по 01.11.2009 року у звязку з наявністю справи 2-а-1054/2009

Ухвалою судді від 07.12.2010 року були залишені без розгляду вказані позовні вимоги за 2006 рік, 2007 рік, з 01.11.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 22.05.2010 року у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 19.11.2011 року до участі в справі залучений відповідач 2 - ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Вознесенську Миколаївської області у звязку з переходом з 01.01.2011 року позивача на облік в зазначений орган.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги до відповідача 2 про стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії дітям війни за період з 22.05.2010 року по 31.12.2010 року.

Представник відповідача 1 в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та вказуючи на відсутність правовідносин з позивачем через перехід його на облік до іншого підрозділу ПФУ.

Представник відповідача 2 в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та письмове заперечення про невизнання позову, зазначаючи, що після прийняття 22.05.2008 року рішення Конституційним Судом України по справі про соціальні пільги змін в Державний бюджет України щодо механізму встановлення розміру підвищення до пенсії дітям війни через законодавче врегулювання розміру мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищень до пенсії особам, яким встановлено статус "дитина війни" та збільшення коштів на ці цілі з Державного Бюджету України внесено не було, що унеможливлює реалізацію права на нарахування підвищення до пенсії дітям війни. В 2010 році підвищення до пенсії дітям війни виплачувалося на підставі постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка прийнята на виконання рішення Конституційного Суду України. Крім того, представник відповідача вказував на недопустимість застосування аналогії закону ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" через пряму заборону частиною третьою цієї статті та наявності Ухвали Конституційного Суду України від 19.05.2009 року.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що позивач є отримувачем пенсії та дитиною війни, якому відповідач 1 не призначив протягом періоду з 22.05.2010 року по 31.12.2010 року та не проводив нарахування підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" через невизначеність у законодавчому порядку поняття мінімальної пенсії за віком у розрізі цього Закону.

З 22.05.2008 року у зв'язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційним пункту 41 Розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України за 2008 рік", яким було внесено зміни в ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", було відновлено дію цієї правової норми

Так, згідно ст.6 Закону України від 18.11.2004 року "Про соціальний захист дітей війни" у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком, з якої потрібно обчислювати підвищення, цим Законом не передбачено.

09 липня 2003 року був прийнятий Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким було запроваджено термін мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом. Використання ж терміну "мінімальна пенсія за віком" цей Закон не передбачає взагалі. Вказаний в статті 28 цього Закону мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. У частині 1 статті 6 Закону зазначено, що непрацездатні громадяни, крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення, мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. Аналіз законодавства України свідчить, що розмір надбавок, підвищень, доплат та інших додаткових видів грошової компенсації різним категоріям осіб, визначається у кожному конкретному випадку окремо, чітко встановленими нормами. Таким чином, питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус "дитина війни", має бути вирішено в законодавчому порядку. Норма статті 28 Закону України № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією закону щодо спору про соціальні виплати (підвищення до пенсії дитини війни), не пов'язаного з спором про виплату з системи пенсійного забезпечення. Недотримання цієї імперативної норми порушує публічний порядок і ці твердження підтверджені ухвалою Конституційного Суду України від 19 травня 2009 року (справа 2-25/2009).

Підвищення до пенсії, як державна соціальна виплата, згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни"(ст.7) виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України на відміну від пенсії, яка виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і заперечення відповідача щодо відсутності бюджетних асигнувань для задоволення вимог позивачів є необґрунтованим, оскільки невиконання чи неналежне виконання законів про виплати через відсутність грошей для виплати не є підставою для виправдання. В даному випадку, в національному законодавстві мають бути визначені межі та спосіб здійснення відповідного права органів державної влади діяти з метою забезпечення громадян мінімальним ступенем захисту, на який вони, згідно з принципом верховенства права, мають право в демократичному суспільстві. Дії щодо неповної реалізації права позивача ОСОБА_1 на нарахування підвищення до пенсії дітям війни, передбаченого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в період з 22.05.2010 року по 31.12.2010 року є порушенням, яке створило для позивача ситуацію непевності стосовно реалізації ним зазначеного права .

Тому, доводи відповідача про відсутність механізму нарахування підвищення до пенсії дітям війни, не можуть бути підставою для невиконання вимог законів.

Установивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд повинен визнати такі дії незаконними та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум. Виходячи з цих положень суд на підставі ч.2 ст.11 КАС України для повного захисту прав позивача виходить за межі його позовних вимог про стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії дитині війни.

Із матеріалів справи слідує, що дії відповідача 1 щодо не нарахування в зазначений період підвищення до пенсії дитині війни у розмірі визначеному Законом України "Про соціальний захист дітей війни" є неправомірними, але відповідачем такі вимоги не заявляються, а по вимогам про зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсії дитині війни належним відповідачем є відповідач 2, де на обліку перебуває позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 156-161 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Вознесенську Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії дитині війні за період з 22.05.2010 року по 31.12.2010 року згідно Закону України " "Про соціальний захист дітей війни".

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через міськрайонний суд з дня її виготовлення в повному обсязі протягом 10 днів.

Постанова виготовлена в повному обсязі 07.02.2011 року.

Суддя: Старжинська О.Є.