Справа № 22-а-24524/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді: Олійника В.І.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Білоконь О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 14 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області про визнання незаконною бездіяльність органів державної влади щодо проведення перерахунку пенсій та доплат, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом посилаючись на те, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, захворювання яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по 2 групі інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що призначена йому пенсія не може бути меншою восьми мінімальних пенсій за віком, а також відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Зазначав, що розмір його пенсії, яку він отримував не відповідає розміру 8 мінімальних пенсій за віком, а доплата за шкоду, заподіяну здоровю, значно менша від необхідного розміру такої доплати до пенсії.

У грудні 2009 року він направив звернення до відповідача з проханням пояснити виходячи з яких підстав проведено такий розрахунок виплат і провести донарахування та виплату недоотриманих коштів. Відповідач відмовив у задоволенні його вимог мотивуючи тим, що відповідно до ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду призначаються такі пенсійні виплати: пенсії за віком; пенсії по інвалідності; пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Інших виплат Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачає. Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року встановлено, що розрахунок пенсії згідно ч 4 ст.54 Закону проводився виходячи з розрахункової величини 19.91 грн. а з 01 вересня 2004 року 22 грн. 30 коп.

Просив суд зобовязати відповідача провести перерахунок розміру його пенсії відповідно до ст.54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком згідно положень ст.50 вказаного Закону починаючи з 01 csxyz 2008 року.

Постановою Ржищівського районного суду Київської області від 14 січня 2010 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі щодо відмови провести перерахунок ОСОБА_1 доплати до пенсії та додаткової пенсії у відповідності до положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії у відповідності до положень ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії у відповідності до положень ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи із розміру прожиткового мінімуму встановленого Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік" починаючи з 22.05.2008 року та здійснити їх виплату.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, перебуває на обліку у відповідача, є інвалідом 2 групи і постійно проживає на території Рокитнянського району тобто в зоні посиленого радіологічного контролю, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч.4 ст.54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі: інвалідам 2 групи 75% мінімальної пенсії за віком.

При винесені постанови про часткове задоволення позовів, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 50, 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивачівідповідно до вказаних нормативно-правових актів маютьправо на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині поновлення позивачу строку звернення до суду та задоволення позовних вимог щодо періоду проведення донарахування та виплату щомісячних доплати та додаткової пенсії, відповідно до ст.54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поновлюючи позивачу строк звернення до суду та зобовязуючи відповідача провести нарахування та виплату щомісячних доплати та додаткової пенсії за вказані вище періоди, суд першої інстанції не взяв до уваги момент звернення позивача до суду, а саме, 05 січня 2010 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві а.с. 1) та вимогу відповідача про відмову у задоволенні адміністративного позову у звязку з пропуском позивачем строку для звернення до суду, передбаченого статтею 99 КАС України, оскільки, відповідно до ст.100 КАС пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Тому, враховуючи положення ст.99 КАС, Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, момент звернення до суду (05 січня 2010 року згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві а.с.1) та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню від 05 січня 2009 року.

Таким чином рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 201 КАС України в звязку з помилковим застосуванням судом норм процесуального права підлягає зміні в частині визначення моменту, з якого необхідно здійснити перерахунок розміру пенсійного забезпечення позивача.

.

Керуючись ст. ст. 197,201,198, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 14 січня 2010 року змінити в частині періоду за який повинен бути здійснений перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсій страхування» та ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з «05 січня 2009 року».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: