Справа № 2а-19029/10/2670
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Київ

27 грудня 2010 року№ 2а-19029/10/2670
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пісоцька О.В., перевіривши матеріали

позовної заявиОСОБА_1
до:управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
провизнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва (далі УПФ України в Деснянському районі м. Києва, відповідач-1), Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі Київський міський центр, відповідач-2), в якій просить визнати бездіяльність протиправною та зобовязати УПФ України в Деснянському районі м. Києва призначити з 04 червня 2010 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком на момент виплати відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а Київський міський центр здійснювати виплату нарахованої пенсії.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 08 лютого 2010 року вона звернулась до УПФ України в Деснянському районі м. Києва з проханням зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії та в подальшому здійснювати її виплату у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак отримала відповідь про відсутність підстав для перерахунку її пенсії.

Так, позивач, посилаючись на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в значно нижчих розмірах, ніж це передбачено чинним законодавством, а також на відмову відповідача здійснити перерахунок та виплату, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства (пункт 4) та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 25 грудня 2008 року №808-VI, який набрав чинності з 14 січня 2010 року, було встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами»від 18 лютого 2010 року №1691-VI, який набрав чинності 10 березня 2010 року, пункт третій частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України був виключений, а відповідна категорія спорів передана до юрисдикції загальних судів, які повинні були розглядати ці справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 9 вересня 2010 року №19-рп/2010 визнані такими, що не відповідають конституції (є неконституційними) положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами»від 18 лютого 2010 року №1691-VI, зокрема ті положення, якими виключено пункт 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (пункт другий розділу І) та якими врегульовувались правовідносини щодо розгляду відповідної категорії справ, провадження у яких відкрито, порядок передачі цих справ до судів загальної юрисдикції (пункту 2 розділу II), а також визнано неконституційним пункт 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами»від 18 лютого 2010 року №691-VI, відповідно до якого суди розглядали у порядку цивільного судочинства справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, на момент звернення позивача з даним адміністративним позовом і на час розгляду цієї заяви судом чинними є положення пункту третього статі 18 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 25 грудня 2008 року №808-VI, за яким місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що позовні вимоги стосуються пенсійних виплат, суд дійшов висновку про непідсудність цієї справи Окружному адміністративному суду міста Києва. Відтак, позивачеві слід звернутись до відповідного місцевого загального суду як адміністративного з урахуванням правил територіальної підсудності, встановлених статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню відповідно до пункту шостого частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, за вимогою якої позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Керуючись статтями 2, 4, 18, пунктом шостим частини третьої статті 108, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії повернути позивачу.

Розяснити ОСОБА_1, що даний позов підлягає розгляду в місцевому загальному суді як адміністративному суді у встановленому законом порядку.

Копію даної ухвали, позовну заяву з доданими до неї матеріалами направити на адресу ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Пісоцька