Справа № 22-а-3511/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю. О., Панасюка С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 29 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про зобовязання виплатити недоотриманих сум щомісячної доплати непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного контролю, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2009 року позивачка звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати дії відповідача щодо відмови у виплаті щомісячної доплати як непрацюючому пенсіонері в зоні посиленого радіологічного контролю відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними, зобовязати відповідача провести відповідний перерахунок цієї доплати за період від вересня 1999 року по червень 2002 року, 2003-2008 роки.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 29 квітня 2009 року позов задоволено. Дії Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області стосовно виплати ОСОБА_1 щомісячно доплати в розмірах менших від однієї мінімальної заробітної плати визнано неправомірними.

Стягнено з відповідача на користь ОСОБА_1 26065 грн. 11 коп. щомісячну доплату непрацюючому пенсіонеру за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю за період з січня 1999 року по червень 2002 року, з лютого 2003 року по грудень 2008 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та застосувати ч.2 ст.99 КАС України.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка є пенсіонеркою і постійно проживає на території Вишгородського району тобто в зоні посиленого радіологічного контролю, а отже є субєктом, визначеним у ст.39 ч.1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено виплата та отримання щомісячної грошової доплати в розмірі 25 % від суми мінімальної заробітної плати.

Однак відповідачем така доплата здійснювалась позивачу у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку доплати, передбаченої ст.39 Закону, наведеного вище, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині поновлення позивачці строку звернення до суду, оскільки нею не було наведено поважні підстави їх пропуску.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Тому, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення нарахувань та виплат за період з січня 1999 року по червень 2002 року та з лютого 2003 року по грудень 2008 року, оскільки позивачка звернулася 30 січня 2009 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві а.с.1).

Також, колегія суддів не згідна з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості в сумі 26065 грн. 11 коп. як недоплачену суму надбавки до пенсії, оскільки вчинення цієї дії щодо нарахування, перерахунку та виплати конкретних сум з урахуванням раніше виплачених сум є виключною компетенцією тільки УПФУ у Вишгородському районі.

Тому, враховуючи положення ст.99 КАС, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, момент звернення до суду - 30.01.2009 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню від 22 травня 2008 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування постанови суду та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2009 року в частині стягнення з Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на користь ОСОБА_1 26065 грн. 11 коп. щомісячну доплату непрацюючому пенсіонеру за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю за період з січня 1999 року по червень 2002 року, з лютого 2003 року по грудень 2008 року скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на користь ОСОБА_1 недоплачену щомісячну доплату непрацюючому пенсіонеру за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, у розмірі передбаченому ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: