Справа № 521/16225/15-а
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/300/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, в якому просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо відмови їй, ОСОБА_1 в призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника; зобовязати УПФ України в Малиновському районі м. Одеси призначити їй, ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника виходячи з розміру 50% пенсії померлого годувальника ОСОБА_2, починаючи з 10.06.2015 року. Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком. Крім того позивачка зазначила, що з 30.07.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 по день його смерті 12 квітня 2015 року, який працював головою, суддею Малиновського районного суду м. Одеси та з березня 1999 року перебував у відставці і отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. 10.06.2015 року позивачка звернулась до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси із заявою про призначення їй, ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника. Однак позивачці було відмовлено у переведенні пенсії у звязку з втратою годувальника. Вважаючи, що такі дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують та обмежують її права на отримання пенсії в розмірі, передбаченому діючим законодавством України, вона вимушена звернутись з наступним позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не зявилась, в своєму позові просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась. Крім того представником відповідача до канцелярії суду надане заперечення на адміністративний позов, в якому відповідач просила суд відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1 в повному обсязі. В своїх запереченнях представник відповідача зазначила, що вимоги викладені в адміністративному позові вважає не обґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, у звязку з тим, що посилання позивача на ст. 129 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», як на підставу на призначення пенсії позивачу, безпідставні і не відповідають наведеній законодавчій нормі. Так, в даних спірних правовідносинах до позивача не може застосовуватися норма ст. 129 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», яка визначає грошову винагороду працюючого судді, оскільки позивач звернулась із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, яка визначається у відповідності із ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, розмір якої залежить від заробітку годувальника або із пенсії годувальника.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституціі України органи державної влади місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 30 липня 2003 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД №141299 виданого 30.07.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції.

12 квітня 2015 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №413350, виданого 13.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 4121.

Також встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 позивачка була непрацездатною та отримує пенсію за віком у мінімальному розмірі, знаходилась на утриманні чоловіка, який отримував щомісячне довічне грошове утримання, як суддя у відставці, отримувала у нього допомогу, яка була для неї постійним та основним джерелом засобів до існування, тому у зв'язку із його смертю, ОСОБА_1 здобула право на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, що втратила годувальника, призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

У зв'язку з вищевикладеним ОСОБА_1 10 червня 2015 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси із заявою вхід. №165/Г-1 від 10.06.2015 року про призначення її, ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника. Однак, позивачці було відмовлено.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 працював головою, суддею Малиновського районного суду м. Одеси та на момент смерті, а саме з березня 1999 року перебував у відставці і отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. отримував пенсію

Відповідно до ч.4 ст.43 ЗУ «Про статус суддів» судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Аналізуючи встановлені обставини, суд визначає, що відповідно до ч. 1 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 07.07.2010 р. №2453-VI зі змінами та доповненнями) судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу».

У зв'язку із цим позивачка має право на отримання пенсії по втраті годувальника виходячи з розміру 50% пенсії померлого щомісячно, а дії Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про відмову по виплаті їй такої пенсії є протиправним.

Згідно ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що пред'явлені ОСОБА_1 позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 36, 37 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 9-11, 18, 70, 99, 159-163, 167, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника виходячи з розміру 50% пенсії померлого годувальника ОСОБА_2, починаючи з 10.06.2015 року.

Постанова може бути оскаржена учаниками процессу до Одеського апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів.

Головуючий: