Справа № 22-а-19073/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Олійника В.І.,

суддів: Фінагєєвa В.О., .ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2009 року позивачка звернуласядо суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до ст.1 Законом України «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни та згідно ст.6 зазначеного Закону вона має право щомісячно до пенсії за віком отримувати надбавку у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною та зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2006-2008 роки у сумі 4471,20 грн.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано відмову управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо виплати ОСОБА_2 щомісячної соціальної допомоги у розмір 30% мінімальної пенсії за віком за 2008 рік протиправною.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити нарахування ОСОБА_2 щомісячної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2008 рік сумі 1737,90 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволені позову позивачу відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивачкаперебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачка має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка виплачувалась їйу значно меншому розмірі.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року було визнано неконституційними норми Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» в частині зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій дітям війни.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку в частині необхідності нарахування вказаних коштів, тому постанова в цій частині є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 1737,90 грн. за період, як недоплачену суму надбавки до пенсії, як дитині війни, оскільки вчинення цієї дії щодо нарахування, перерахунку та виплати конкретних сум з урахуванням раніше виплачених сум є виключною компетенцією управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинськомурайоні Київської області.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому, враховуючи положення ст.99 КАС, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, момент звернення до суду (15 червня 2009року згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві а.с.3) та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню від 15 червня 2008 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про зміну постанови суду від 27 липня 2009 року в цих частинах.

Відповідно до ст.201 КАС України підставою для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права тому з врахуванням вимог закону постанову суду необхідно змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення суду в такій редакції:

«Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 15 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з врахуванням вже виплачених за цей період коштів».

В іншій частині постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2009року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 207 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2009року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини постанови суду в такій редакції:

«Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 15 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з врахуванням вже виплачених за цей період коштів».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: