Справа № 818/2309/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. Справа №818/2309/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/2309/15

за позовом Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (далі - позивач, ДП «Завод ОБ та ВТ») звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі відповідач, ДПІ у м.Сумах) від 25.06.2015р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1995677 грн. та застосування штрафних санкцій 997 840 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 25 червня 2015 року №, яким було збільшено суму грошового зобовязання з податку не прибуток на загальну суму 12 427 422,50 грн., у тому числі за основним платежем 9941938,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 2485484,50грн.

Слід зазначити, що відповідно до ухвали суду від 13.07.2015р. Сумським окружним адміністративним судом було відкрито провадження по даному адміністративному позову у справі №818/2309/15.

В судове засідання 31.07.2015р. відповідачем було подано до суду заяву про обєднання в одне провадження справи №818/2309/15 (предметом спору є оскарження податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ) та справи №818/2308/15 (предметом спору є оскарження податкового повідомлення-рішення яким позивачу було збільшено грошове зобовязання по податку на прибуток).

Відповідно до ухвали суду від 31.07.2015р. (а.с.113-114, І том) адміністративну справу №818//2309/15 було обєднано в одне провадження зі справою №818/2308/15, зважаючи на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті за результатами однієї перевірки на підставі одного і того ж акту перевірки від 11.06.2015р.

Справі було присвоєно номер 818/2309/15.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а відтак, суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по оплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України.

В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченнях (а.с.106-109, І том, 24-29, ІІІ том).

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті були зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, за що позивачу були визначені відповідні податкові зобов'язання.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Як свідчить з матеріалів справи, працівниками ДПІ у м.Сумах з 12.02.2015р. по 04.06.2015р. було проведено документальну планову виїзну перевірку Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р.

За наслідками перевірки відповідачем було складено акт від 11.06.2015р. №1380/2202/30996164/19(а.с.17-250, ІІ том, а.с.1-9, ІІІ том).

В ОСОБА_4 перевірки відповідач зробив висновки про порушення позивачем п.198.1, п.198.3 ст. 198. п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4, п. 200.14 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку на загальну суму 1 995 677 грн., у тому числі по періодах: за квітень 2013 на суму 1 091 738 грн., за травень 2013 на суму 824 757 грн., за травень 2014 на суму 22 165 грн., за червень 2014 на суму 52 016 грн., за вересень 2014 на суму 5 001 грн.

З урахуванням вищезазначених висновків відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2015р. № (а.с. 13, І том), відповідно до якого Відповідач зменшив суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку ва загальну суму 1 995 677 грн., у тому числі по періодах: за квітень 2013 на суму 1 091 738 грн., за травень 2013 на суму 824 757 грн., за травень 2014 на суму 22 165 грн., за червень 2014 на суму 52 16 грн., за вересень 2014 на суму 5 001 грн., та застосував штрафні санкції у розмірі 997 840 грн.

Крім цього, під час перевірки відповідач дійшов висновку про порушення позивачем п.44.1. ст. 44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п. 138.4 ст.138, пп.139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року. Так, перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. встановлено його заниження всього на суму 9941938,00 грн., в тому числі: за 2013 рік в сумі 5435400 грн., за 2014 рік на суму 4506538 грн.

З урахуванням вищезазначених висновків відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 25 червня 2015 року №, яким було збільшено суму грошового зобовязання з податку не прибуток на загальну суму 12 427 422,50 грн., у тому числі за основним платежем 9941938,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 2485484,50грн. (а.с.16, ІІ том).

І) При дослідження обставин щодо правомірності прийняття ДПІ у м.Сумах податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Сумах від 25.06.2015р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 995 677 грн. та застосування штрафних санкцій 997 840 грн., судом було встановлено наступне:

Як свідчить з ОСОБА_4, в ході перевірки податковим органом було встановлено, що позивачем включено до податкового кредиту суми ПДВ у ціні отриманого товару від здійснення позивачем наступних господарських операцій:

- з ТОВ «Лідергаз» у березні та квітні 2013 року, ПДВ 1091738 грн. та 824757 грн.;

- з ТОВ «Восток-Запоріжжя» у березні 2014 року, ПДВ 22165 грн.;

- з ПП «НКПО «Тата» у травні 2014 року, ПДВ 52016 грн.;

- з ТОВ «Сервиспромторг» у серпні 2014 року, ПДВ 5001 грн.,

Відповідач вважає, що ДП «Завод ОБ та ВТ» та ТОВ «Лідергаз», ПП «НПКО «Тата», ТОВ «Восток-Запоріжжя» та ТОВ «Сервиспромторг» складались документи без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження обєкту оподаткування.

1) Зокрема,по господарським операціям ДП «Завод ОБ та ВТ» з ТОВ «Лідергаз», відповідач зазначає про те, що в актах приймання-передачі природного газу та податкових накладних, місцем знаходження продавця (ТОВ «Лідергаз») зазначено адресу: м. Київ, вул. Сумська, 3. Станом на час перевірки ТОВ «Лідергаз» має стан «9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

Крім цього, відповідач звертає увагу суду на те, що в договорі № ПН/13-79/1-26-13 від 26.02.13р. (а.с.35-37, І том) зі сторони ТОВ «Лідергаз» зазначено прізвище ОСОБА_5 В актах передачі-приймання природного газу зазначено місце складання - м. Київ, акти від 31.03.2013р. та від 30.04.2013р. (а.с.39, 47, І том) підписані директором ОСОБА_5

Надані на перевірку податкові накладні за березень 2014р. підписані директором ОСОБА_5 (а.с.40-44, І том), Податкові накладні за березень-квітень 2013р. підписані головним бухгалтером ОСОБА_6М (а.с.45-46, І том).

При цьому, відповідач посилається на протоколу допиту гр. ОСОБА_7 (згідно з обліковими даними - директор ТОВ «Лідергаз»), відповідно до якого він зазначає, що не причетний до ведення фінансово- господарської діяльності ТОВ «Лідергаз», жодних документів, що стосуються ведення господарської діяльності не складав та не підписував.

Співробітниками оперативного управління Головного управління ДФС у Сумській області до сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області листом від 30.04.2015 №5739/9/18-28-07-04-08 направлено матеріали на проведення почеркознавчого дослідження підписів посадових осіб ТОВ «Лідергаз».

Відповідно до висновку старшого експерта сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області ОСОБА_8 підписи від імені ОСОБА_5 у копіях договору купівлі-продажу природного газу, актів передачі - приймання та в податкових накладних, наданих на експертизу (документи, надані на дослідження описані на стор. 173 акта) виконані різними особами. Підписи від імені ОСОБА_6, які розташовані в копіях податкових накладних, наданих на експертизу (документи, надані на дослідження описані на стор. 173 акта) виконані різними особами.

Отже, відповідач дійшов висновку, що в первинних документах (актах передачі-приймання природного газу та податкових накладних), на підставі яких ДП «Завод ОБ та ВТ» відображено витрати на придбання природного газу та податковий кредит по ПДВ, значаться неправдиві відомості щодо підпису особи, яка його вчинила, щодо місця знаходження юридичної особи - ТОВ «Лідергаз».

На переконання відповідача, юридична дефектність документів не дає змоги формувати дані податкового обліку.

Дане порушення вплинуло на завищення бюджетного відшкодування на загальну суму 1 916 495 грн.

2) Також, в ході перевірки було встановлено, що у травні 2014р. ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» здійснювало придбання товару (електроди) у ПП «НПКО «Тата». На виконання умов договору № 79/9-12-14 від 20.01.2014р. (а.с.73-75) ПП «НПКО «Тата» передало у власність ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» товар, що підтверджується видатковими та податковими накладними.

При цьому. відповідач звертає увагу суду на те, що у видатковій накладній №0001170 від 21.05.14р. зазначені лише підписи сторін без обовязкових реквізитів: прізвища і займаних посад осіб, які виступають з боку постачальника і покупця. Отже, неможливо ідентифікувати осіб, які насправді здійснювали приймання-передачу даного товару та неможливо зясувати та підтвердити факт отримання товару.

Крім цього, відповідач стверджує про наявність розбіжності між податковим кредитом ДП «Завод ОБ та ВТ» та податковим зобовязанням ПП «НПКО «Тата» за період 01.05.2014р. по 31.05.2014р. на загальну суму 312093,60 грн. (відповідних доказів до суду відповідачем не було надано.).

Перевіркою також було встановлено, що ПП «НПКО «Тата» придбавало у ТОВ «Лонгкон» електроди зграфітовані ф250 в комплекті з ніпелями. При цьому, свідоцтво платника ПДВ ТОВ «ЛОНГКОН» анульовано 08.08.2014р. у звязку : внесенням до ЄДР запису про відсутність підтвердження відомостей.

Отже, аналіз фінансово-господарської діяльності підприємства ПП «НПКО «Тата» свідчить про відсутність реального факту здійснення фінасово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями. Таким чином, неможливо підтвердити та встановити за період травень 2014р. придбання товарів ПП «НПКО «Тата» та операцій поставки даних товарів, що відбувалися в адресу ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб».

3) Згідно з наданими для перевірки документами у квітні 2014р. ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» здійснювало придбання товару (Феромолібден ФМо60) у ТОВ «Восток-Запоріжжя».

Згідно з базою даних контролюючого органу встановлено розбіжність за період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р. на загальну суму 132990,00 грн. між податковим кредитом ДП «Завод ОБ та ВТ» та податковими зобовязаннями ТОВ «Восток-Запоріжжя».

Розбіжність на загальну суму 132990,00 грн. виникла в результаті не підтвердження господарських операцій ОСОБА_4 ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя «Про результат документальної виїзної перевірки ТОВ «Восток-Запоріжжя». Перевіркою встановлено, що постачальником ТОВ «Восток-Запоріжжя» за перевіряємий період було підприємство ТОВ «Кротол-плюс С». Саме від ТОВ «Кротол-плюс С» було отримано Феромолібден 60 ТОВ «Восток-Запоріжжя», про що свідчить моніторинг Єдиного реєстру податкових накладних за квітень 2014р.

ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя в ході проведення перевірки ТОВ «Кротол-плюс С» встановлено, що основним видом діяльності підприємства є виробництво олії та тваринних жирів. Аналізом податкової звітності встановлено, що згідно з декларацією з податку на прибуток за 2013р. на балансі підприємства відсутні будь-які основні засоби.

За результатами проведеного аналізу ЄРПН не встановлено у ланцюгах постачання ТОВ «Кротол-плюс С» товарів, які у подальшому були реалізовані ТОВ «Восток-Запоріжжя».

Також, відповідач просив суд врахувати, що під час перевірки ДП «Завод ОБ та ВТ» не були надані технічні паспорти (сертифікати якості) даного товару, отже, не можливо зясувати повну характеристику товару і ідентифікувати хто саме є виробником даної продукції. Стверджувати, що даний товар (Феромолібден ФМо60) відповідає всім нормам стандартизації також не має можливості.

З вищезазначених фактів відповідачем було зроблено висновок, що фінансово-господарська діяльність ДП «Завод ОБ та ВТ» з ТОВ «Восток-Запоріжжя» здійснюється поза межами правового поля та має ознаки нереальності здійснення господарських операцій.

4) В ході перевірки встановлено, що в серпні 2014р. ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» придбало товар (Підшипники в асортименті) у ТОВ «Сервиспромторг».

Згідно з базою даних контролюючого органу встановлено розбіжність за період з 01.08.2014р. по 31.08.2014р. на загальну суму 30003,43 грн. між податковим кредитом ДП «Завод ОБ та ВТ» та податковими зобовязаннями ТОВ «Сервиспромторг». Розбіжність виникла за результатами перевірки ТОВ «Сервиспромторг». Західною ОДПІ м. Харкова ТУ Міндоходів у Харківській області щодо документального підтвердження господарських відносин.

Отже, за висновками ДПІ у м.Сумах, не можливо підтвердити реальність придбаного товару ДП «Завод ОБ та ВТ» по документах, оформлених від ТОВ «Сервиспромторг» у звязку з тим, що реальність даних операцій спростовано довідкою Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

Крім цього, відповідач звертає увагу суду на те, що в наданих до перевірки копіях товарно-транспортних накладних відсутня інформація щодо автомобільного перевізника. В графах ТТН «водій» зазначено: ПІБ ОСОБА_4 (директор ТОВ «Сервиспромторг».); «отримав водій/експедитор» - директор ОСОБА_4, що на переконання відповідача, може свідчити про здійснення послуг з транспортування товару безпосередньо покупцем.

Відстежити та підтвердити придбання товару (Підшипники в асортименті) по ланцюгу постачання не має жодної можливості, а також встановити хто саме є виробником або імпортером даного товару.

Під час перевірки не були надані технічні паспорти (сертифікати якості) даного товару, отже, не можливо зясувати повну характеристику товару і ідентифікувати хто саме є виробником даної продукції.

З вищезазначених фактів відповідач дійшов висновку, що фінансово-господарська діяльність ДП «Завод ОБ та ВТ» з ТОВ «Сервиспромторг» здійснюється поза межами правового поля та має ознаки нереальності здійснення господарських операцій.

Отже, відповідач дійшов висновку, що суми витрат, що враховуються при визначені обєкта оподаткування від вартості нібито придбання товарів (робіт, послуг) ДП «Завод ОБ та ВТ» від підприємств-постачальників за рахунок викладених в акті перевірки обставин перевіркою не підтверджено, відповідно і податковий кредит податку на додану вартість не підтверджено. За таких обставин, ДПІ в м.Сумах вважає правомірним зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 995 677 грн. та застосування штрафних санкцій 997 840 грн.

Суд не погоджується з висновками податкового органу, та вважає, що податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сумах від 25.06.2015р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість є безпідставним та підлягає скасуванню з наступних підстав:

Порядок обчислення і сплати податку на додану вартість, отримання відшкодування з Державного бюджету України регулюється Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Кодексу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Згідно з п.198.2 цієї норми датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою закладною.

Підпунктом п. 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не шще рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податків не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відповідно до п. 200.1, 200.3, 200.4 ст. 200 Кодексу сума податку, що підлягає сплаті < перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до сього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сум і податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного кдшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту заступного податкового періоду.

Згідно з п. 200.7 ст.20 Кодексу, Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у додатковій декларації.

З урахуванням вищевказаних норм Кодексу позивачем включено до податкового кредиту суми ПДВ у ціні отриманого товару від здійснення позивачем наступних господарських операцій:

- з ТОВ «Лідергаз» у березні та квітні 2013 року, ПДВ 1091738 грн. та 824757 грн.;

- з ТОВ «Восток-Запоріжжя» у березні 2014 року, ПДВ 22165 грн.;

- з ПП «НКПО «Тата» у травні 2014 року, ПДВ 52016 грн.;

- з ТОВ «Сервиспромторг» у серпні 2014 року, ПДВ 5001 грн.

Як свідчить з матеріалів справи:

1) Між позивачем та ТОВ «Лідергаз» 26.02.2013р. укладений договір купівлі-продажу природного газу № ПН/13-79/1-26-13, за умовами якого продавець зобовязався передати покупцю (позивачеві) природний газ, а покупець прийняти і оплатити його.

На виконання умов договору ТОВ «Лідергаз» здійснювало поставки позивачу природного газу для власних потреб позивача у березні та квітні 2013 року.

Споживання газу позивачем підтверджується актами передачі-приймання природного газу (а.с.39, 47, І том):

- від 31.03.2013р., згідно з яким позивачеві як кінцевому споживачу у березні 2013 року передано імпортований природний газ в кількості 1539,460 тис. м.куб. вартістю 6550426,44 грн., у тому числі ПДВ 1091737,74 грн.

- від 30.04.2013р., згідно з яким позивачеві як кінцевому споживачу у квітні 2013 року передано імпортований природний газ в кількості 1162,990 тис. м.куб. вартістю 4948540,69 ірн., у тому числі ПДВ 824756,78 грн.

Також, фактична передача природного газу позивачу від ТОВ «Лідергаз» підтверджена актами приймання-передачі обсягів природного газу, складеними між позивачем та газотранспортним підприємством:

- від 31.03.2013, згідно з яким газотранспортним підприємством ПАТ «Сумигаз» було протранспортовано та передано, а споживачем (позивачем) прийнято у березні 2013 року 1 539 460 м.куб. природного газу від постачальника ТОВ «Лідергаз»;

- від 30.04.2013, згідно з яким газотранспортним підприємством ПАТ «Сумигаз» було протранспортовано та передано, а споживачем (позивачем) прийнято у квітні 2013 року 1 162 990 м.куб. природного газу від постачальника ТОВ «Лідергаз».

Розрахунки здійснено через поточний рахунок за відповідними платіжними дорученнями, копії яких надано до матеріалів справи (а.с.52-58, І том).

Проведення розрахунків позивач та ТОВ «Лідергаз» підтвердили актами звіряння за березень та за квітень 2013 року (а.с.59, І том).

У відповідності з вимогами ПК України, ТОВ «Лідергаз» було надано позивачеві відповідні податкові накладні (а.с.40-46, 48-51, І том).

Природний газ використано позивачем у господарській діяльності для технологічних потреб - розігріву печей.

Відповідач у ОСОБА_4 заперечує фактичне виконання контрагентом позивача господарської операції, з мотивів встановленої експертизою невідповідності підписів посадових осіб ТОВ «Лідергаз» у копіях документів, які має відповідач (форма№1) та податкових накладних (копіях), що ТОВ «Лідергаз» передав позивачу.

Проте, такі висновки суперечать законодавству та обставинам справи, зокрема:

- фактичне виконання ТОВ «Лідергаз» господарських операцій з позивачем (поставки природного газу), крім вказаних вище первинних документів, підтверджуються також газотранспортним підприємствам ПАТ «Сумигаз» листом № 30/630 від 0505.2014р. Слід значити, що відповідачем господарські операції позивача з транспортування газу у кількості зазначеній у актах приймання-передачі, не заперечується;

- експертиза підписів на копіях різних документів не підтверджує, який саме з документів містить дійсний підпис особи; відповідач у ОСОБА_4 називає дефектними податкові накладні, при цьому експертиза продилась по копіях документів і особи яким належать підписи до проведення експертизи не залучались, що не заперечується відповідачем.

- 30.07.2014 слідчим з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області ОСОБА_9 була винесена постанова (а.с.60, І том) про закриття кримінального провадження. У постанові слідчий зазначив, що під час досудового слідства досліджувались обставини здійснення фінансово-господарської діяльності ДП «Завод ОБ та ВТ» за період 2013 рік по порушеннях вказаних у матеріалах, які були підставою «весення в ЄРДР з цією метою у кримінальному провадженні проведено витребування документів, допитані як свідки всі особи, показання яких має значення для справи, здійснено тимчасові доступи до документів проведені обшуки; в ході досудового розслідування в порядку ст. 93 КПК України були отримані документи, які стверджують, що ТОВ «Лідергаз» здійснював реалізацію природного газу до ДП «Завод ОБ та ВТ»; крім того, ПАТ "Сумигаз" листом № 30/630 від 0505.2014 підтвердив реальність постачання природного газу від ТОВ "Лідергаз" до ДП «Завод ОБ та ВТ», а саме у 2013 році ПАТ «Сумигаз» здійснювало розподіл природного газу Д П " Завод ОБ та ВТ» з ресурсів ТОВ "Лідергаз" у березні та квітні 2013 року на підставі типового договору на розподіл природного газу № Т-ПР-79/1-3 1-13/8987/2013 від 01.03.2013р.; під час допитів працівників ДП «Завод ОБ та ВТ» було встановлено, що природній газ у березні - квітні 2013р. надходив від ТОВ «Лідергаз», до ДП "Завод ОБ та ВТ та останнім був використаний для виробництва продукції підприємства. За таких обставин, слідчим зроблено висновок про те, що транспортування природного газу відбувалося, газ був використаний для виробництва продукції підприємством ДП "Завод ОБ та ВТ", факт нікчемного правочину відсутній, викладені факти у матеріалах перевірки, які були підставою внесення до ЄРДР не підтвердились, інших доказів щодо заволодіння грошовими коштами зловживаючи службовим становищем службовими особами ДП -Завод ОБ та ВТ» здобути не вдалося, відповідно в діях службових осіб ДП «Завод ОБ та ВТ»відсутні обктивна та субєктивна сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, у звязку із чим кримінальне провадження було закрито.

2) Між позивачем та ТОВ «Восток-Запоріжжя» 05.02.2014р. було укладено договір поставки № 79 9-18-14 (а.с.61-63, І том), за умовами якого постачальник зобовязався передати у власність покупця (позивача) товар, визначений у специфікаціях, що є невідємною тастиною цього договору, а покупець прийняти і оплатити товар.

На виконання умов договору ТОВ «Восток-Запоріжжя» здійснювало поставки позивачу феромолібдену, у тому числі у квітні 2014 року.

Товар отримано за видатковою накладною (а.с.67, І том) № 137 від 04.04.2014 на суму 132990,00 грн., у тому числі ПДВ 22165,00 грн.

У відповідності з вимогами ПК України, ТОВ «Восток-Запоріжжя» було надано позивачеві податкову накладну №9 від 04.04.2014р. на суму ПДВ 22165,00 грн.

Транспортування товару здійснювалось згідно з товарно-транспортною накладною від 04.04.2014р. № Р137 .

Розрахунки здійснено через поточний рахунок наступними платіжними дорученнями № 1925 від 08.04.2014 на загальну суму 132990,00 грн. в т.ч. ПДВ 22165,00 грн., № 192 від 19.01.2011 на загальну суму 135669,40 грн. в т.ч. ПДВ 22168,20грн.

Товар оприбутковано на склад згідно з прибутковим ордером від 05.04.2014р. №673 та використано позивачем у господарській діяльності для виробництва сталі та металевих виробів, що є основними видами діяльності позивача.

Крім того, факт отримання відповідачем товару встановлений рішенням господарського суду Сумської області від 20.10.2014 по справі № 920/1509/14 (а.с.65-66, І том).

3) Позивачем та ПП «НВКО «Тата» 20.01.2014 укладений договір поставки №79/9-12-14 (а.с.73-75, І том), за умовами якого постачальник зобовязався передати у власніть покупця (позивача) товар, визначений у специфікаціях, що є невідємною частиною цього договору, а покупець прийняти і оплатити товар.

На виконання умов договору ПП «НВКО «Тата» здійснювало поставки позивачу електродів графітованих у травні 2014 року.

Товар отримано за видатковою накладною №1170 від 21.05.2014р. (а.с.76, І том) на суму 312093,60 грн., у тому числі ПДВ 52015,60 грн.

У відповідності з вимогами ПК України, ПП «НПКО «Тата»» було надано позивачеві податкову накладну №131 від 21.05.2014р. на суму ПДВ 52015,60 грн.

Транспортування товару здійснювалось згідно з товарно-транспортною накладною ао 21.05.2014 № 1170 (а.с.78, І том).

Розрахунки здійснено через поточний рахунок наступними платіжними дорученнями: № 1183 від 20.05.2014р. на загальну суму 156000,00 грн. в т.ч. ПДВ 26000 грн., №1212 від 22.05.2014р. на загальну суму 156000,00 грн. в т.ч. ПДВ 26000,00 грн., №1230 від 23.05.2014р. на загальну суму 78000,00 грн. в т.ч. ПДВ 13000,00 грн.

Товар оприбутковано на склад згідно з прибутковим ордером від 26.05.2014р. №1021 та використано позивачем у господарській діяльності для виробництва сталі та металевих виробів, що є основними видами діяльності позивача.

4) Між позивачем та ТОВ «Сервиспромторг» 13.02.2014р. укладений договір поставки №79/18-25-14 (а.с.83-84, І том), за умовами якого постачальник зобовязався передати у иласніть покупця (позивача) товар, визначений у специфікаціях, що є невідємною частиною цього договору, а покупець прийняти і оплатити товар.

На виконання умов договору ТОВ «Сервиспромторг» здійснювало поставки позивачу підшипників у серпні 2014 року.

Товар отримано за видатковими накладними (а.с.86-88, І том): №0808001 від 08.08.2014 на суму 13532,83 грн., у тому числі ПДВ 2255,47 грн.; №1108004 від 11.08.2014 на суму 8040,00 грн., у тому числі ПДВ 1340,00 грн.; №1908001 від 99.08.2014 на суму 8430,60 грн., у тому числі ПДВ 1405,10 грн.

У відповідності з вимогами ПК України, ТОВ «Сервиспромторг» було надано возивачеві наступні податкові накладні: №19 від 08.08.2014р. на суму ПДВ 2255,47 грн., № 26 від 11.08.2014р. на суму 1340,00 грн., № 45 від 99.08.2014 на суму 1405,10 грн.

Транспортування товару здійснювалось перевізником ТОВ «ТК «САТ», згідно з накладними на вантаж від 08.08.2014р. № ХА 2067310, від 11.08.2014р. № ХА2067805, від 19.08.2014р. № ХА 2070600.

Розрахунки здійснено через поточний рахунок наступними платіжними дорученнями: №1957 від 07.08.2014р. на загальну суму 10325,88 грн. в т.ч. ПДВ 1720,98 грн., №4684 від 19.08.2014р. на загальну суму 9000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1500,00грн., №4499 від 11.08.2014р. на загальну суму 8000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1333,33 грн.

Товар оприбутковано на склад згідно з прибутковими ордерами від 12.08.2014р. №1668, від 21.08.2014р. №1712 та використано позивачем у господарській діяльності для здійснення ремонту обладнання.

Відповідач заперечує господарські операції позивача з ТОВ «Восток-Запоріжжя», ПП «НВКО «Тата», ТОВ «Сервіспроторг» з підстав не підтвердження господарських операцій по ланцюгу постачання.

Проте, Кодекс не пов'язує право платника податку на податковий кредит з проведенням будь-яких зустрічних перевірок, не ставить право платника податку на бюджетне відшкодування в залежність від сплати податку іншими учасниками по всьому ланцюгу товарообігу та не встановлює обов'язок покупця сплачувати ПДВ до бюджету в разі, коли такий податок не буде сплачений продавцем. Сума ПДВ, яка включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні засновується на принципах, у відповідності з якими ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Позивач не наділений правом встановлювати ознаки фіктивності операцій своїх контрагентів з іншими контрагентами, не може нести відповідальність за їх дії.

З огляду на неправомірність зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, неправомірним є і нарахування штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваним Рішенням Відповідача.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги ДП «Завод ОБ та ВТ» щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Сумах від 25.06.2015р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1995677 грн. та застосування штрафних санкцій 997 840 грн. є правомірними, обґрунтованими та, відповідно, підлягають задоволенню.

ІІ) При дослідження обставин щодо правомірності прийняття ДПІ у м.Сумах податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Сумах від 25.06.2015р. №, яким було збільшено суму грошового зобовязання з податку не прибуток на загальну суму 12 427 422,50 грн., у тому числі за основним платежем 9941938,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 2485484,50грн. судом було встановлено наступне:

Як свідчить з ОСОБА_4, в ході перевірки податковим органом було встановлено, що витрати у розмірі 1941938,00 грн. були сформовані Позивачем внаслідок здійснення господарських операцій, вчинених без дотримання загальних вимог щодо оформлення первинних та зведених облікових ржументів, вчинення правочинів не спрямованих на реальне настання наслідків, що обумовлені ними та які є такими що здійсненні поза межами правового поля і мають ознаки нереальності юійснення господарських операцій.

До таких угод Відповідач відносить угоди, укладені у перевіряємий період між Позивачем та наступними контрагентами:

- ТОВ Укр Мет, , м. Донецьк,

- ТОВ Мет-Ком, , м. Донецьк,

- ТОВ Мет-Сплав, , м. Донецьк,

- ТОВ Мет Проект, , м.Одеса,

- ТОВ Донстилинвест, , м. Дрнецьк,

- ТОВ Юста-Трейд, , м.Дніпропетровськ по господарським операціям Позивача з придбання металобрухту;

- ТОВ Лідергаз, , м. Київ по господарським операціям Позивача з придбання природного газу;

- ПП НПКО «Тата», , м. Запоріжжя,

- ТОВ Восток-Запоріжжя, , м.Запоріжжя,

- ТОВ Сервиспромторг, , м. Хірків по господарським операціям Позивача з придбання товару, а саме: електродів, феромолібдену та підшипників в асортименті.

1) Щодо відображення фінансово-господарських операцій Позивача з придбання металобрухту у ТОВ «Укр Мет», ТОВ «Мет-Ком», ТОВ «Мет-Сплав», ТОВ «Мет Проект», ТОВ «Донстилинвест», ТОВ «Юста-Трейд».

Підставою для збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток по фінансово-господарським операціям позивача з ТОВ «Укр Мет», ТОВ «Мет-Ком», ТОВ «Мет-Сплав», ТОВ «Мет Проект», ТОВ «Донстилинвест», ТОВ «Юста-Трейд» став висновок Відповідача про безпідставність включення до складу витрат вартості металобрухту, придбаних Позивачем у зазначених підприємств на загальну суму 43665318,83 грн. в звязку із відсутністю доказів фактичного отримання металобрухту Позивачем у вказаних підприємствах (абз. 2 стор. 167 ОСОБА_4 перевірки).

Відсутність доказів фактичного отримання Позивачем металобрухту від зазначених вище шнтрагентів Відповідач обґрунтовує недотриманням ТОВ «Укр Мет», ТОВ «Мет-Ком», ТОВ «Мет-Сплав», ТОВ «Мет Проект», ТОВ «Донстилинвест», ТОВ «Юста-Трейд» ліцензійних умов в звязку з відсутністю у останніх необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині, купівлі, продажу, реалізації, зберігання та відвантаження металобрухту в силу відсутності відповідного персоналу, транспортних засобів, приміщень та матеріальних ресурсів, що на переконання податкового органу, свідчать про відсутність у ТОВ «Укр Мет», ТОВ «Мет-Ком», ТОВ «Мет-Сплав», ТОВ «Мет Проект», ТОВ «Донстилинвест», ТОВ «Юста-Трейд» адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобовязань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобовязань;

Крім цього відповідач зазначає про невідповідність актів приймання металів чорних (вторинних) і брухту вимогам Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження Ліцензійних умов зтевадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових та чорних металів» від 31.10.2011 № 183 (абз. 8 стор. 166 ОСОБА_4).

Однак, такі висновки ДПІ у м.Сумах суперечать чинному законодавству та спростовуються первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, наданими Позивачем відповідачу під час перевірки та до матеріалів справи.

Так, підпунктом 138.1.1 п. 138.1 ст.138 розділу III ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, складаються з собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат беруться для визначення обєкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу»,

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків (Лист ВАСУ від 02.06.2011 р. N742/11/13-11).

На підтвердження придбання металобрухту Позивачем під час перевірки та до матеріалів справи були надані договорів, видаткових та податкових накладних, товарно-транспортних накладних, приймально-сдавальних актів за формою 19 п о к о ж н і й господарській о п е р а ц і ї Позивача, на підставі яких Позивачем відображено господарські операції у бухгалтерському та податковому обліку з постачальниками металобрухту протягом 01.01.2013 - 31.12.2014 років, а саме: ТОВ «Укр Мет», ТОВ «Мет-Ком», ТОВ «Мет-Сплав», ТОВ «Мет Проект», ТОВ «Донстилинвест», ТОВ «Юста-Трейд», що підтверджується в повному обсязі Відповідачем на стор. 7- 163 ОСОБА_4.

Тобто, як вбачається із стор. 7-163 ОСОБА_4 перевірки, Позивачем були надані, а Відповідачем були перевірені всі первинні бухгалтерські документи, які відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують факт укладання та виконання сторонами правочинів з ТОВ «Укр Мет», ТОВ «Мет-Ком», ТОВ «Мет-Сплав», ТОВ Мет Проект», ТОВ «Донстилинвест», ТОВ «Юста-Трейд», та відповідно правомірність включення витрат, за наслідками таких операцій, до витрат підприємства відповідно до вимог Податкового Кодексу України, по результатам яких Позивачем було задекларовано з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року валові витрати на суму 43665318,83 грн.

Щодо твердження Відповідача про відсутність актів приймання металів чорних (вторинних) і брухту відповідно вимогам наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових та чорних металів» від 31.10.2011р. №183, слід зазначити наступне:

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2., ст..1, п.2.1. ст..2 Положення про документальне підтвердження забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. №88.

Відповідно до п. 2.4. Положення №88 первинні документи повинні мати такі обовязкові рехвізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підставою для бухгалтерського обліку первинний документ служить у відповідності до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

Пунктом 2.7. Положення №88 первинні документи складаються на бланках типових і икшалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Відповідачем в ОСОБА_4 перевірки на стор. 23, 37-38, 45, 58, 113, 161 підтверджується факт надання Позивачем приймально-сдавальних актів за формою 19 складених Позивачем з контрагентами ТОВ «Укр Мет», ТОВ «Мет-Ком», ТОВ «Мет-Сплав», ТОВ «Мет Проект», ТОВ «Дотстилинвест», ТОВ «Юста-Трейд» відповідно із «Інструкцією про порядок обліку здачі (заготівки) та відвантаження лому та відходів чорних металів» затвердженою Минчерметом СССР и ЦСУ СССР від 5.06.1979 року №9-41.

Надані Відповідачу приймально-сдавальні акти за формою 19 містять в собі усі обовязкові реквізити, встановлені п. 2.4. Положення №88.

Крім того, слід зазначити, що Законом України від 5 травня 1999 року № 619-XIY «Про металобрухт» регулюються відносини, що виникають у процесі здійснення операцій з металобрухтом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про металобрухт» «... Приймання промислового брухту від юридичних осіб оформлюється актом приймання із зазначенням найменування юридичної особи, кількості та джерел походження металобрухту. В акті робиться відмітка про вибухову безпеку, а в разі потреби - про дезактивацію і очищення металобрухту від шкідливих речовин та зазначається рівень дози випромінювання …».

Таким чином приймально-сдавальні акти за формою 19 є первинними документами які містять відомості про господарські операції Позивача з ТОВ «Укр Мет», ТОВ «Мет-Ком», ТОВ «Мет-Сплав», ТОВ «Мет Проект», ТОВ «Донстилинвест», ТОВ «Юста-Трейд» з придбання металобрухту та підтверджують їх фактичне здійснення.

2) Щодо відображення фінансово-господарських операцій Позивача з придбання природного газу у ТОВ «Лідер Газ».

Підставою для збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток по фінансово-господарським операціям Відповідача з ТОВ «Лідергаз» у розмірі 9582472,61 грн. став висновок Відповідача про безтоварність господарської операції через відсутність (недоведеність) фактичного виконання операції з контрагентом (абз. 4 стор. 176 ОСОБА_4 перевірки), а юридична дефектність документів наданих Позивачем в ході перевірки не надає змогу формувати дані податкового обліку, тому відповідач дійшов висновку, що витрати Позивача сформовано неправомірно (абз. 5 стор.176 ОСОБА_4 перевірки).

Однак, такі висновки суперечать чинному законодавству та спростовуються первинними диументами бухгалтерського та податкового обліку, наданими Позивачем як на перевірку так і до суду.

Як свідчить з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «Лідергаз» було укладено Договір купівлі-продажу природного газу №ПН/13-79/1-26-13 від 26.02.13р. На виконання умов договору ТОВ «Лідергаз» здійснювало поставку позивачу природного газу для власних потреб Позивача у березні та квітні 2013 року.

Споживання газу Позивачем підтверджується актами передачі-приймання природного газу, оригінали яких були надані Відповідачу під час здійснення перевірки (стор. 170 ОСОБА_4 кревірки): від 31.03.2013, згідно з яким позивачеві як кінцевому споживачу у березні 2013 року вредано імпортований природний газ в кількості 1539,460 тис. м.куб. вартістю 6550426,44 грн., у тому числі ПДВ 1091737,74 грн.; від 30.04.2013, згідно з яким позивачеві як кінцевому споживачу у квітні 2013 року вредано імпортований природний газ в кількості 1162,990 тис. м.куб. вартістю 4948540,69 грн., у тому числі ПДВ 824756,78 грн.

Також фактична передача природного газу Позивачу від ТОВ «Лідергаз» підтверджена ОСОБА_4 приймання-передачі обсягів природного газу, складеними між позивачем та авотранспортним підприємством, оригінали яких були надані Відповідачу під час здійснення Кревірки (стор. 170 ОСОБА_4 перевірки).

Розрахунки здійснено через поточний рахунок Позивача за відповідними платіжними дорученнями, оригінали яких були також надані Відповідачу під час здійснення перевірки (стор. 170- ГЇ ОСОБА_4 перевірки), копії надані до матеріалів справи.

Проведення розрахунків позивач та ТОВ «Лідергаз» підтвердили актами звіряння за травень та за квітень 2013 року (стор. 171 ОСОБА_4 перевірки).

У відповідності з вимогами Кодексу, ТОВ «Лідергаз» було надано Позивачеві податкові накладні, оригінали яких були надані Відповідачу під час здійснення перевірки (стор. 169 ОСОБА_4 перевірки).

Природний газ використано позивачем у господарській діяльності для технологічних впреб - розігріву печей.

В бухгалтерському обліку за 2013р. операції Позивача за отриманий товар від ТОВ «Лідергаз» відображені відповідними проводками, про що свідчить матеріали акту перевірки та не заперечується відповідачем.

Тобто, як вбачається із стор. 167-171 ОСОБА_4 перевірки, Позивачем були надані, а відповідачем були перевірені всі первинні бухгалтерські документи, які відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують факт укладання та виконання Позивачем правочину з ТОВ «Лідергаз» та відповідно правомірність включення витрат, за наслідками зазначеної операцій, до витрат підприємства відповідно до вимог Податкового Кодексу України, по результатам яких Позивачем було задекларовано 2013 році валові витрати на суму 9 582 472,61 грн.

Крім цього, фактичне виконання ТОВ «Лідергаз» господарських операцій з позивачем (поставки природного газу), крім вказаних вище первинних документів, підтверджуються також газотранспортним підприємствам ПАТ «Сумигаз». ПАТ "Сумигаз" листом № 30/630 від 0505.2014 підтвердив реальність постачання природного газу від ТОВ "Лідергаз" до ДП «Завод ОБ та ВТ». При цьому, відповідачем господарські операції позивача з транспортування газу у кількості зазначеній у актах приймання-передачі, не заперечується.

Крім цього, 30.07.2014 слідчим з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області ОСОБА_9 була винесена постанова (а.с.60, І том) про закриття кримінального провадження. У постанові слідчий зазначив, що під час досудового слідства досліджувались обставини здійснення фінансово-господарської діяльності ДП «Завод ОБ та ВТ» за період 2013 рік по порушеннях вказаних у матеріалах, які були підставою «весення в ЄРДР з цією метою у кримінальному провадженні проведено витребування документів. Кримінальне провадження було закрито за відсутністю складу злочину.

3). Щодо відображення фінансово-господарських операцій Позивача з придбання тмарів у ПП «НПКО «Тата», ТОВ «Восток-Запоріжжя», ТОВ «Сервиспромторг».

Підставою для збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток по фінансово-господарським операціям Відповідача з ПП «НПО «Тата», ТОВ «Восток-Запоріжжя», ТОВ «Сервиспромторг» у розмірі 395905,86 грн. став висновок Відповідача про не підтвердження факту реального здійснення операцій з придбання товару Позивача у ПП «НПО «Тата» у травні 2014р., ТОВ «Восток-Запоріжжя» у квітні 2014р., ТОВ «Сервиспромторг» у серпні 2014 р. через не підтвердження здійснення господарських операцій вказаних контрагентів і їх постачальниками по ланцюгу постачання (стор. 180, 184-185, 190 ОСОБА_4 перевірки).

Однак, такі висновки суперечать чинному законодавству та спростовуються первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, наданими Позивачем Відповідачу під час перевірки та досліджено судом під час розгляду справи.

Суд надавав оцінку наявним в матеріалах справи доказам та первинним документам по вищезазначеним контрагентам вище, при визначенні позиції щодо податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування і дійшов висновку про правомірність включення позивачем відповідних до податкового кредиту. Отже, позивачем правомірно включено до валових витрат витрати при здійсненні фінансово-господарських операцій Позивача з придбання товарів у ПП «НПКО «Тата», ТОВ «Восток-Запоріжжя», ТОВ «Сервиспромторг», оскільки такі витрати позивача підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З урахуванням вищевикладеного , позовні вимоги ДП «Завод ОБ та ВТ» щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Сумах від 25 червня 2015 року №, яким було збільшено суму грошового зобовязання з податку не прибуток на загальну суму 12 427 422,50 грн., у тому числі за основним платежем 9941938,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 2485484,50грн., є правомірними, обґрунтованим і, відповідно, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятих ним рішень.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова особа.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області № від 25.06.2015 р. та № від 25.06.2015 р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" () судовий збір в розмірі 974 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 22.09.2015 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець