Справа № 22-а/0690/3142/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/3142/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

з участю секретаря: Сапінської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду від 09 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,-

встановила:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати неправомірними дії відповідачів щодо нарахування і виплати її померлій матері, ОСОБА_2, щорічної грошової допомоги до 5-го травня за 2005-2007 роки у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та стягнути з відповідачів на її користь 9150,00 грн. недоплаченої допомоги.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 09.06.2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації та стягнуто на користь позивачки разову грошову допомогу до 05 травня в розмірі 3650,60 грн. В решті вимог в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації просить скасувати постанову. Апелянт посилається порушення судом норм матеріального права. Зазначає, що ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію ч.5 ст.ст.12,13,14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни, бойових дій, інвалідам війни щорічно до 5-го Травня виплачується разова грошова допомога у розмірі кратному мінімальній пенсії за віком.

Проте, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» встановлено виплату цієї допомоги в меншому розмірі.

Тобто, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій та інвалідам війни. При цьому, дія статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на час виникнення спірних правовідносин була зупинена Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік». Однак, суд першої інстанції, задовольняючи позов, не врахував вище зазначених норм матеріального права про зупинення дії норми, за якою мати позивача мала право на отримання допомоги в більшому розмірі. Тобто, суд застосував недіючу норму права.

Посилання суду на рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», у тому числі і положення пунктів, якими зупинено на 2008 рік дію ч.5 ст.ст.12,13,14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги, колегія суддів вважає помилковим, оскільки це рішення було прийнято після закінчення строку проведення цієї допомоги. Тобто, на момент виплати щорічної допомоги (до 5 травня) відповідач діяв відповідно до діючого законодавства.

Також безпідставним є посилання суду на вимоги ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо стягнення на користь позивачки неодержаної ОСОБА_2 суми разової грошової допомоги, оскільки зазначені кошти не були нараховані померлій і не належали їй на час її смерті.

Крім зазначеного, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2004 року №177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» допомога виплачується за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам і призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання осіб, що підпадають під дію цього Закону.

До функцій Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації не входить ведення обліку осіб, що мають право на зазначену вище допомогу, призначення та перерахунок цієї допомоги.

Оскільки постанова прийнята з порушенням норм матеріального закону, її належить скасувати і ухвалити нову постанову про відмову в позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 202,205,207, 212 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації задовольнити.

Скасувати постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду від 09 червня 2009 року.

Ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та стягнення коштів.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: