Справа № 2а-10111/10/2670
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2011-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Данилової М.В., Дурицької О.М.,

при секретарі Белові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва ОСОБА_2 на Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2010 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бєлвєст Трейд»до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бєлвєст Трейд»звернулись до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва, в якому просили суд визнати недійсним та скасувати акт планової виїзної перевірки відповідача з питань дотримання податкового та валютного законодавства за період з 01.10.2005 року по 31.09.2008 року та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача №/0 від 08.04.2009 року, №/1 від 09.04.2009 року, №/0 від 09.04.2009 року, №/1 від 10.06.2009 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2010 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бєлвєст Трейд»до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва задоволено

Скасовано податкові повідомлення-рішення відповідача №/0 від 08.04.2009 року, №/1 від 09.04.2009 року, №/0 від 09.04.2009 року, №/1 від 10.06.2009 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким в задоволені адміністративного позову відмовити. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції було не повно та всебічно досліджено обставини справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бєлвєст Трейд»взято на облік в органах державної податкової служби від 14.12.1999 року за № 14455/3488, станом на дату підписання акта перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Шевченківському районі міста Києва.

З 27 лютого 2009 по 13 березня 2009 року, на підставі направлень від 27.02.2009 № 319/23-09 відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку фінансово-господарської діяльності позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2005 року по 31.09.2008 року та вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 року по 31.09.2008 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт № 496 /23-09/30683176 від 27.03.2009 року, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № /0 від 8 квітня 2009 року, на суму податкового зобов'язання 306907,00 грн. за порушення пп. 7.4.5 п.7.4, пп.7.2.4 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податкове повідомлення-рішення № /0 від 9 квітня 2009 року на суму податкового зобов'язання 10525, 74 грн. за порушення абз. «е»пп. 4.2.9 п. 4.2 ст.4. абз. «в»пп. 17.2 ст. 17, пп. «а»п.19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Відповідно до пп. 3.6.9. акту, ревізорами встановлено недобір з податку з доходів фізичних осіб на суму 3508 гривень 58 коп. та нараховані штрафні санкції у зв'язку з оплатою стоматологічних послуг позивачем.

Також в акті перевірки зазначається що, однією з підстав для донарахування податку на додану вартість та штрафних санкцій зазначається, що між позивачем та ТОВ «Адамант Груп»та ТОВ «Атлант-Сервіс Груп»були укладення договори, а 29.12.2008 року зазначені товариства визнані банкрутами, а відтак укладені угоди є фіктивними, крім того, проти посадових осіб ТОВ «Радамант Груп»та ТОВ «Атлант-Сервіс Груп»порушено кримінальні справи за ст. 205 та 366 КК України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не підтвердив та не довів обставини, на які посилався.

Однак, з такими висновками Окружного адміністративного суду м. Києва колегія суддів не погоджується.

Як свідчать обставини справи, TOB «Бєлвєст Трейд»на виконання умов договору купівлі-продажу від 25.02.2008 року №1/1, укладеного з TOB «Радамант Груп», придбало товари (меблі та комплектуючі до них) у загальній сумі 492627,36 грн. та у відповідних періодах з лютого 2008 року по вересень 2008 року включило до складу податкового кредиту 82104,56 грн. податку на додану вартість по податкових накладних TOB «Радамант Груп». Також TOB «Бєлвєст Трейд»на виконання умов договору про проведення монтажних робіт від 18.08.2008 року №03127, укладеного з TOB «Атлант-Сервіс Груп», придбало монтажні роботи у загальній сумі 735000 грн. та у серпні і вересні 2008 року включило до складу податкового кредиту 122500,00 грн. податку на додану вартість по податкових накладних TOB «Атлант-Сервіс Груп». Суми податку на додану вартість відображені товариством у реєстрах отриманих податкових стадних та відповідають даним податкових декларацій з податку на додану вартість.

Згідно з ЦБД у Шевченківському районі м. Києва стан підприємств контрагентів (визнано банкрутом):

- TOB «Радамант Груп»визнано банкрутом від 29.12.2008 року 15/82-Б. Остання декларація з податку на прибуток подана до ДПІ у Голосіївському районі Києва за листопад 2008 року, декларація з ПДВ (до відома) подана до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва за січень 2009 року.

- TOB «Атлант-Сервіс Груп»визнано банкрутом від 29.12.2008 року №15/81-Б. Остання декларація з податку на прибуток подана до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва за листопад 2008 року, декларація з ПДВ (до відома) подана до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва за січень 2009 року.

Згідно зі звітністю у вищезазначених підприємств за III квартал 2008 року чисельність працюючих за основним місцем роботи складає 1 особа.

Перевіркою встановлено відсутність господарської діяльності у TOB «Радамант Груп»і ТОВ «Атлант-Сервіс Груп»та зроблено висновок, що відсутність у вищезазначених підприємств адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по укладених угодах та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, свідчить про відсутність наміру у підприємств-контрагентів творення правових наслідків.

В акті перевірки зазначено, що проти посадових осіб TOB «Радамант Груп»та TOB «Атлант-Сервіс Груп»було порушено кримінальну справу за ознаками ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво). Також проти посадових осіб TOB «Атлант-Сервіс Груп»було порушено кримінальну справу за ознаками ст. 366 Кримінального Кодексу України службове підроблення).

За результатами акта перевірки ДПІ у Шевченківському районі м. Києва склала, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 8 квітня 2009 року №/0 на 204605 грн. податку на додану вартість та 102302 грн. штрафної санкції.

ДПІ у Шевченківському районі м. Києва рішенням від 5 червня 2009 року №3689/10/25-026. прийнятим за розглядом первинної скарги, залишила без змін податкове повідомлення-рішення від 8 квітня 2009 року №/0 та відповідно до Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України від 21 червня 2001 року №253 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 липня 2001 року за №567 5758. із змінами і доповненнями, склала податкове повідомлення-рішення від 9 липня 2009 року №/1.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8і цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з статтею 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити (цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства частина 1). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5).

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно з статтею 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави. Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним частина 1). Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (частина 2).

Згідно з підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи Податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Що стосується податкового повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 9 квітня 2009 року № /0 про сплату 508 грн. 58 коп. податку з доходів фізичних осіб та 7017 грн. 16 коп. застосованих штрафних санкції, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, документальною перевіркою встановлено, що TOB «Бєлвєст Трейд»було надано цільову благодійну допомогу своєму працівнику ОСОБА_3 у вигляді оплати ПП «Стоматологічна клініка доктора Дахно»за послуги по лікуванню зубів, згідно з заявою та рахунком-фактурою у розмірі 23481 грн. Податок з доходів фізичних осіб з сплаченої суми не утримувався.

ДПІ у Шевченківському районі м. Києва було зроблено запит до ПП «Стоматологічна клініка доктора Дахно»щодо надання інформації, які конкретно медичні послуги надані TOB «Бєлвєст Трейд»з 08.09.2005 року по 28.02.2006 року та ПІБ працівників TOB «Бєлвєст Трейд», які отримували послуги.

Листом ПП «Стоматологічна клініка доктора Дахно»від 11.03.2009 року повідомила, що за період з 08.09.2005 року по 28.02.2006 року представнику TOB «Бєлвєст Трейд»ОСОБА_3 надано комплекс медичних стоматологічних послуг на суму 23481,00 грн.

Перевіркою донараховано 3508 грн. податку з доходів фізичних осіб. За результатами розгляду зазначеного акта перевірки TOB «Бєлвєст Трейд»податковим звідомленням - рішенням ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 9 квітня 2009 року №/0 визначено 3508 грн. 58 коп. податку з доходів фізичних та, з посиланням на підпункт 17.1.9 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»застосовано 7017 грн. 16 коп. штрафної санкції.

Як вбачається, з матеріалів справи, ДПА у м. Києві рішенням від 17 серпня 2009 року № 3270/10/25-114, прийнятим за розглядом повторної скарги, скасувала податкове повідомлення - рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 9 квітня 2009 року № /0 в частині сплати 456 грн. 05 коп. податку з доходів фізичних осіб і 912 грн. 10 коп. застосованої штрафної санкції та в зазначеній частині рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 5 червня 2009 року №3689/10/25-026, прийняте за розглядом первинної скарги, а в інших частинах зазначене податкове повідомлення - рішення та рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва залишила без змін.

Пунктом 1.2 статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»визначено, що дохід це сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Згідно із пунктом 1.15 статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Підпунктом 4.2.9 пункту 4.2. статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»визначено, що до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються, доход, отриманий платником від його працедавцям як додаткове благо, зокрема, вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), а також суми знижки з ціни (вартості) товарів (послуг), що перевищує звичайну, розраховану за правилами визначення звичайних цін (у розмірі такої знижки), крім випадків, передбачених пунктом 4.3 цієї статті.

Згідно з підпунктом 4.3.22 пункту 4.3 статті 4 зазначеного Закону до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи (що не підлягають відображенню в його річній податковій декларації) кошти або вартість майна (послуг), що надаються як допомога на лікування та медичне обслуговування платника податку його працедавцем за рахунок коштів, які залишаються після оподаткування такого працедавця податком на прибуток підприємств, за наявності відповідних підтверджуючих документів, крім витрат, зазначених у підпунктах «а»- «з»підпункту 5.3.4 пункту 5.3 статті 5 цього Закону.

Підпунктом 9.7.4 пункту 9.7 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»визначено, що не підлягає включенню до оподатковуваного доходу цільова благодійна допомога, яка надається резидентами - юридичними або фізичними особами у будь-якій сумі (вартості) закладу охорони здоров'я для компенсації вартості платних послуг з лікування платника податку або члена його сім'ї першого ступеня споріднення, у тому числі для придбання ліків (донорських компонентів, протезно-ортопедичних пристосувань) у розмірах, що не покриваються виплатами з фонду загальнообов'язкового медичного страхування, крім витрат на косметичне лікування або косметичну хірургію (включаючи косметичне протезування, не пов'язане з медичними показаннями), водолікування та геліотерапію, не пов'язані з хронічними захворюваннями, лікування та протезування зубів з використанням дорогоцінних металів, гальванопластики та порцеляни, аборти (крім абортів, які проводяться за медичними показаннями, або якщо вагітність стала наслідком зґвалтування), операції з переміни статі; лікування венеричних захворювань (крім СНІДу та венеричних захворювань, причиною яких стало нестатеве зараження або зґвалтування), лікування тютюнової чи алкогольної залежності; клонування людини або її органів; придбання ліків, медичних засобів та пристосувань, які не підпадають під перелік життєво необхідних, встановлений Кабінетом Міністрів України.

Додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку його працедавцем (самозайнятою особою), якщо такий дохід не є заробітною платою чи виплатою, відшкодуванням чи компенсацією за ці вільно-правовими угодами, укладеними з таким платником податку (пункт 1.1. статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»).

Відповідно до підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Пунктом 7.1 статті 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»визначено, що ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.3 цієї статті.

Згідно з пунктом 22.3 статті 22 зазначеного Закону починаючи з 1 січня 2004 року та до 31 грудня 2006 року ставка оподаткування, визначена пунктом 7.1 статті 7 цього Закону, встановлюється на рівні 13 відсотків від об'єкта оподаткування.

Підпунктом 17.1.9 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що у разі коли платник податків здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).

Підсумовуючи наведені положення діючого законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційних скаргах знайшли своє підтвердження, оскаржувана Постанова постановлено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання по суті.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва ОСОБА_2 на Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2010 року задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва суду від 29.11.2010 року скасувати.

Постановити по справі нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бєлвєст Трейд»до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва про визнання дій неправомірними відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді М.В. Данилова

ОСОБА_4

(Повний текст Постанови виготовлено 23.05.2011 року)