Справа № 2-а-183/10
Суддя: Мельничук О. В.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЯМ УКРАЇНИ

08.04.2010 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.В.

при секретарі Голубковій Н.М.

розглянувши в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про визнання протиправною відмову у проведенні виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги Дітям війни, а також зобовязання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у відмові провести йому з 1.01.2009 року виплати пенсії збільшені на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та зобов'язання головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести йому з 1.01.2009 року по 31.12.2009 року перерахунок та виплатити пенсію збільшену на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у розмірі 1240,20 грн.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але відповідач надав заяву з проханням слухати справу у відсутність його представника та письмові заперечення в яких просив в задоволенні позову відмовити, так як виплати проводились відповідно до діючого законодавства, та вказують на річний строк звернення до суду, який пропустив позивач.

Дослідивши надані суду письмові докази, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до наступного висновку.

Як свідчить ксерокопія паспорта громадянина України серія ЕО номер 800282 виданого 25.01.2000 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_1 народився 05.05.1940 року, а тому має статус дитини війни.

З ксерокопії Тимчасової довідки виданої 17.12.2008 року №467/Г виданої управлінням праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області видно, що ОСОБА_1, має статус дитини війни та користується пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»статус дитини війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-IV (далі-Закон №2195-ІV) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

На звернення ОСОБА_1 до відповідача про проведення перерахунку з 1.01.2009 року по теперішній час та виплатити йому, як дитині війни, пенсії підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області (листи від 29.01.2010 року №18-Г-07в та від 01.03.2010 року №28-Г-07в) було відмовлено у задоволені його заяви.

З ксерокопії довідки головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28.01.2010 року №455 видно, що виплата підвищення до пенсії ОСОБА_1 здійснювалась у розмірі 49,80 грн.

За розрахунками позивача всього за період з 1.01.2009 року по 31.12.2009 року відповідач повинен був виплатити йому у вигляді підвищення до пенсії 1240,20 грн.

Обмеження та призупинення дії ст. 6 Закону №2195-ІV у частині, яка визначала розмір виплати пенсії підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком дітям війни, є незаконними, тому, що суперечать вимогам статті 22 Конституції України де зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Обмеження дії Закону №2195-ІV можливе тільки в умовах воєнного або надзвичайного стану (стаття 64 Конституції України.)

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9.07.2007 року №6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають вимогам Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік": п. 12 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Крім того у п. 6 зазначеного вище рішення Конституційного Суду України зазначено, що рішення Конституційного суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) підпункт 2 пункту 41 Розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VІ (далі-Закон №107-VІ), яким текст ст. 6 Закон №2195-ІV було викладено в наступній редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.»

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Визначаючи розрахункову величину, з якої має проводитися нарахування мені підвищення до пенсії, слід врахувати, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що підвищення до пенсії має обраховуватися у відсотковому відношенні до розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966-ХІV прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5.10.2000 року №2017-ІІІ (далі-Закон №2017-ІІІ) основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком.

При цьому, статтею 19 Закону №2017-ІІІ передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

З врахуванням того, що будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року №1058-ІV, мінімальний розмір пенсії не встановлений, а тому застосовуванню підлягає встановлений ч. 1 ст. 28 названим Законом розмір мінімальної пенсії за віком, для розрахунку підвищення до пенсії позивачу як дитині війни.

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року №835-VI (далі-Закон №835-VI), установлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Так, мінімальна пенсія за віком згідно ст. 58 Закону №107-VІ, установлена в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність з 1.10.2008 року в розмірі 498,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року №1646-ІV, мінімальна пенсія за віком з 1.10.2009 року установлена в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність в розмірі 573,00 грн.

Частин друга ст. 54 Закону №835-VI визначає, що розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Посилання відповідача, що під час виплати пенсії ОСОБА_2 як дитині війни вони керувались вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» є такими, що порушують пріоритетність законів над підзаконними актами.

На 2009 рік дія ст. 6 Закону №2195-ІV Законом №835-VІ не зупинялась, не виключалась, а тому при проведенні ОСОБА_1 виплати пенсії збільшеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідач повинен був керуватись вимогами ст. 6 Закону №2195-IV, який має вищу юридичну силу, а не вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка є підзаконним нормативно-правовим актом Кабінету Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України, при розгляді справ, застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї, а також практику Європейського суду-як джерело права.

Згідно зі ст. 1 Протоколу №1 до вказаної Конвенції, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Борги розглядаються у сенсі поняття «власності», яке міститься у ч. 1 ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції і яке не обмежено власністю на фізичні речі та залежать від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно можуть також розглядатись як «майнові права» і, таким чином, як власність.

Європейський Суд з прав людини при розгляді справи „Кечко проти України" зауважив, що в межах свободи дій держави визначати-які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, припиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. У зв'язку з чим Європейський суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів - Закону України, відповідно якому встановлені надбавки з бюджету і який є діючим, та Закону України «Про державний бюджет» на відповідний рік. де положення останнього Закону, на думку Уряду України, превалювали як lех sресiаlіs. Європейський суд не прийняв і аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. А оскільки правові положення які передбачають виплату дітям війни пенсії збільшеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком є чинними, а тому позивач має право на її одержання, то органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах.

Таким чином суд встановив, що відповідачем не було здійснено належним чином нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії, а тому у даному випадку має місце бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Тому, враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено той факт, що дійсно є порушення прав позивача з боку відповідача, слід зобовязати головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області здійснити перерахунок державної соціальної допомоги ОСОБА_1 з врахуванням річного строку звернення до суду відповідно до ст. 99 КАС України, а саме починаючи з 17.02.2009 року згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та здійснити йому виплату, так як суд не знаходить підстав для поновлення строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8-12, 70, 71, 105, 112, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у відмові провести ОСОБА_1 з 17.02.2009 року виплати пенсії збільшені на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 з 17.02.2009 року по 31.12.2009 року перерахунок та виплатити пенсію збільшену на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційну скаргу може бути подано без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після цього, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: