Справа № 2а-15668/10/2670
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 листопада 2010 року Справа № 2а-15668/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пісоцька О.В., перевіривши матеріали

позовної заявиОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
доДержави України в особі апеляційного суду Чернігівської області
провизнання протиправними рішень, дій щодо визначення суми загальнообовязкового збору, яка підлягає сплаті до бюджету,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_4, позивач) та ОСОБА_3 звернулися до Окружного адміністративного суду з позовною заявою до Держави України в особі апеляційного суду Чернігівської області (далі відповідач), в якій просять розглянути «…публічно-правовий спір, що виник у сфері справляння, обчислення загальнодержавного збору і винести рішення яким:

А) визнати неправомірними дії держави в особі Апеляційного суду Чернігівської області щодо визначення суми загальнодержавного судового збору у розмірі 119грн. коп., яка на думку відповідача підлягала сплаті до бюджету із…»«…двох апеляційних скарг від 18.01.10р. і від 17.05.10р.

Б) на користь ОСОБА_1 стягнути завдану неправомірними діями держави в особі Апеляційного суду Чернігівської області моральну шкоду у розмірі 25000,00грн.».

Однак позивачам необхідно відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом з огляду на наступне.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, тоді як юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4 Кодексу).

За змістом вказаних статей 2 та 4, а також відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справою адміністративної юрисдикції може бути лише переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними субєктами стосовно їхніх прав та обовязків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним субєктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) субєктів, водночас на цих субєктів покладено обовязок виконувати вимоги та приписи. При цьому необхідною ознакою субєкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У пункті першому частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено юрисдикцію адміністративних судів, зокрема, яка поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Проте, відповідно до статті 124 Конституції України на судові органи покладено лише повноваження щодо здійснення правосуддя в державі. Іншими повноваженнями, зокрема й управлінського характеру судові органи не наділені.

Із позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що підставою звернення до суду з даною позовною заявою є дії «…посадових осіб…»суддів Редьки А.Г. та Смаглюк Р.І., які діяли від імені апеляційного суду Чернігівської області стосовно обчислення суми судового збору. Судовий збір у розмірі 119грн. 00коп., визначений суддями, під час подання апеляційних скарг на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області у відповідних справах позивачами сплачений, що як вважають останні, позбавило їх «…конституційної гарантії на перевірку в апеляційному і касаційному порядку судового рішення, ухваленого щодо цивільного позову ОСОБА_1 і ОСОБА_5 від 15 травня 2008р. до ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інших, щодо немайнових вимог ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 і ОСОБА_7В.».

Разом з тим, правові відносини (питання) стосовно сплати та повернення судового збору або його частини врегульовано Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема, статтею 83, а також Декретом Кабінетом Міністрів України «Про державне мито»від 21 січня 1993 року №7-93.

Так, суддя, розглядаючи конкретну цивільну справу, може вирішити питання про зменшення, відстрочення та звільнення від сплати судового збору. А тому за даним позовом предметом оскарження до адміністративного суду є не дії, рішення та бездіяльність субєктів владних повноважень, які повязанні з управлінськими функціями таких субєктів, а - питання, врегульовані процесуальним законодавством та віднесені до здійснення суддею правосуддя у конкретній справі.

Таким чином, рішення суддів апеляційного суду Чернігівської області не можуть вважатися діями субєктів владних повноважень, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, які здійснюють владні управлінські функції, тому суддя в даному випадку не може бути відповідачем у справі про оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом цивільної справи.

Зазначені обставини виключають розгляд даного позову за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 3, 4, 17, пунктом першим частини першої статті 109, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відкритті провадження в адміністративній справі за їх позовною заявою до Держави України в особі апеляційного суду Чернігівської області про визнання протиправними рішень, дій щодо визначення суми загальнообовязкового збору, яка підлягає сплаті до бюджету.

Повторне звернення тих же осіб до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, не допускається.

Копію даної ухвали, позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами направити на адресу ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) О.В. Пісоцька

З оригіналом згідно.

Помічник судді Прокопюк В.О.