Справа № 2-а-1145/2010
Суддя: Піх Ю. Р.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1145/10/0812
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2010 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Піх Ю.Р.,

при секретарі: Бабенко Г.В.,

за участю позивача : ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної патрульної служби ДАІ № 1 Управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Запоріжжі , інспектора Державної патрульної служби роти ДПС ДАІ № взводу № 1 прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання нечинною та скасування постанови про адміністративне правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Державної патрульної служби роти ДПС ДАІ № 1 взводу № 1 прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що постановою інспектора по справі про адміністративне правопорушення серії АР 266043 від 12.04.2010 р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає дану постанову протиправною, такою що не відповідає нормам КУпАП, а накладене стягнення незаконним та необґрунтованим, оскільки відсутній склад правопорушення, передбачений оскаржуваною постановою ( п.2 ст.122 КУпАП України).

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 12.04.2010 року він рухався по автотрасі Харків-Сімферополь в сторону м.Харкова на вулицю Молочна, де був зупинений інспектором, який мотивував зупинку тим, що начебто позивач проїхав на жовтий сигнал світлофору. Йому повідомили, що він порушив п. 8.7.3. ПДР України. Незважаючи на те, що позивач виїхав на перехрестя при зеленому світлі світлофору і працівнику ДАІ це було добре відомо, інспектор зауваження позивача до уваги не взяв і на місці зупинки склав протокол про адміністративне правопорушення, якою наклад на позивача штраф у розмірі 425 грн. В протоколі до оскаржуваної постанови також не міститься даних, що для фіксації правопорушення застосувались фото- та відео зйомка, немає підпису свідків.

У зв?язку з чим позивач просить визнати зазначену постанову недійсною та скасувати, та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі двох тисяч гривень

Під час винесення постанови не дотримано вимоги статті 251 КУпАП , яка встановлює перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні Зокрема такими доказами могли бути технічні прилади та технічні засоби, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису. Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення , фото , кінозйомка чи відеозапис не проводилась. Інший же доказ по справі протокол про адміністративне правопорушення - складений з порушенням вимог до його написання, а тому не може бути доказом у адміністративній справі.

Відповідачем не дотримано вимог КУпАП щодо порядку накладення адміністративних стягнень у частині правильності оформлення протоколу та постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, у наданих матеріалах немає жодних доказів того, що позивачем були порушені будь-які правила дорожнього руху, окрім висновку відповідача.

У зв'язку з чим позивач просить визнати нечинною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 ч. 2 КУпАП.

В судовому засіданні позивач, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з?явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, на підставі ст.128 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача.

Суд заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1, 12.04.2010 року ,керуючи автомобілем Фольксваген д.н. АР № НОМЕР_1 у м Запоріжжя, був зупинений відповідачем, при цьому ніяких порушень не скоїв, але в протоколі сказано, що він начебто проїхав на жовтий сигнал світлофору, чим допустив порушення п. 8.7.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР України, передбачено, що «жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступне зміну сигналів,тож носить і попереджальний характер, за умови виїзду на перехрестя при зеленому сигналі світлофору». Оскільки жовте світло ввімкнулося тоді, коли позивач уже був на перехресті, він продовжував рухатися далі, так як п. 8.11 ПДР України дозволяє водіями, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже суть цього адміністративного правопорушення полягає в тому, що водій проїхав на заборонений сигнал світлофору. Стаття 256 КУпАП вимагає щоб протокол про адміністративне правопорушення обов'язково містив суть адміністративного правопорушення.

Виходячи з матеріалів справи, інспектором, який складав протокол та постанову про адміністративне правопорушення, не застосовувалися фото-, і кінозйомки, відеозапису. Крім того, доказів, які б підтверджували факт порушення з п. 8.7.3 ПДР України, як і вини водія інспектором не зібрано та суду не представлено.

Між тим, позивач стверджував, що був зупинений відповідачем, при цьому ніяких порушень не скоїв, протокол та постанова про адміністративне правопорушення були винесені відповідачем керуючись виключно на підставі особистого рішення без надання доказів скоєння позивачем даного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , потерпілих, свідків, висновком експерта. речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що будь-яких доказів по справі про адміністративне правопорушення, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП відповідачем не зібрано.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам. передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що позивачем були надані пояснення, згідно до яких він не згоден з викладеними у протоколі даними.

Не дивлячись на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в оскаржуваній постанові не наведена будь-яка оцінка вказаного доказу.

Таким чином, постанову серії АР № 266043 винесену 12.04.2010 року старшим державним інспектором ДПС не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону, тому вона підлягає скасуванню.

Суд також вважає, що в позовних вимогах в частині моральної шкоди, необхідно відмовити, так як характер і ступінь зазначеної шкоди не відповідає розміру заявленого позивачем, та позивачем не надано суду достатньо доказів для підтвердження своїх позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Поновити строк для оскарження постанови серії АР № 266043 від 12 квітня 2010 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1.

Визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР 266043 винесену 12.04.2010 року інспектора Державної патрульної служби роти ДПС ДАІ №1 взводу №1 прапорщика міліції ОСОБА_2 такою , що винесена неправомірно та скасувати цю постанову у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Комунарський районний суд м. Запоріжжя заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Ю.Р. Піх