Справа № 2а/0270/5694/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Київ К/800/20512/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Ліпського Д.В.,
Тракало В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Головного управління МВС України у Вінницькій області про поновлення на роботі,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року,

встановив:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Головного управління МВС України у Вінницькій області та з урахуванням уточнень просив: визнати незаконними і скасувати накази від 23.07.2012 р. № 483 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та від 31.07.2012 р. № 155 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ; поновити його на посаді міліціонера групи конвойної служби міліції Хмільницького міського відділу УМВС України у Вінницькій області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнути з відповідача 10000 грн моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2013 року адміністративний позов в частині оскарження наказу УМВС у Вінницькій області від 23.07.2012 р. № 483 залишено без розгляду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 4 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами обох інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі суду. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки прокуратурою не встановлено в його діях складу злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з вересня 2003 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з жовтня 2011 року - на посаді міліціонера групи конвойної служби міліції Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області.

Службовим розслідуванням (висновок від 14.06.2012 р.), проведеним за повідомленням Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області, встановлено, що 18.04.2012 р. до чергової частини надійшло повідомлення про нанесення тілесних ушкоджень громадянці ОСОБА_5 її зятем ОСОБА_4 Слідчо-оперативною групою, яка прибула на місце події, було з'ясовано, що між ОСОБА_4 і його дружиною ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 нецензурно лаявся, схопив дружину за коси, виволік її з однієї кімнати в іншу, де кинув на підлогу та почав наносити удари руками і ногами по голові. Після втручання у конфлікт тещі ОСОБА_4 відповів останній нецензурною лайкою і спробував виштовхнути її за верхній одяг до виходу.

Від проходження медичного обстеження на предмет алкогольного сп'яніння позивач відмовився та під приводом перевдягання з місця пригоди зник.

Згідно з актом судового-медичного дослідження (обстеження) від 19.04.2012 р. № 891 отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження віднесено до категорії легких.

Постановою заступника Хмільницького міжрайонного прокурора від 29.04.2012 р. в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених статтями 365, 122 КК України, відмовлено з тих мотивів, що заподіяння ним легких тілесних ушкоджень дружині вчинено на побутовому підґрунті та не пов'язано з виконанням службових обов'язків.

23.07.2012 р. УМВС України у Вінницькій області видано наказ № 483 про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за дискредитацію звання працівника міліції, що виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень своїй дружині, неналежній поведінці у побуті, порушенні моральних принципів та норм професійної етики працівника міліції.

Наказом УМВС України у Вінницькій області від 31.07.2012 р. № 155 о/с прапорщика міліції ОСОБА_4, міліціонера групи конвойної служби міліції Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області, звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за дискредитацію).

Підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі за вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63-65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114.

Окремо пунктом 66 Положення передбачено підставу для звільнення з органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

За змістом пункту 71 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу при звільненні в запас або відставку можуть бути позбавлені права носіння встановленої форми одягу, якщо вони засуджені за вчинення злочину, або вчинили проступки та дії, які дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Отже, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю межує з адміністративним або кримінальним правопорушенням і полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Наведене обумовлене тим, що працівники міліції мають особливий правовий статус, який полягає у віднесенні вимог морального змісту до їх службово-трудових обов'язків. При прийнятті на службу позивач зобов'язувався захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, поважати людську гідність, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, не допускати діянь, відповідальність за скоєння яких передбачена Кримінальним кодексом України, не допускати вчинення проступків, що дискредитують високе звання працівника ОВС, тощо.

Як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, матеріалами службового розслідування доведено факт вчинення позивачем проступку, який дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, що є визначальною обставиною при вирішенні питання про його звільнення з органів внутрішніх справ.

При цьому судами правильно враховано, що дискредитація звання рядового і начальницького складу є окремою підставою для звільнення з органів внутрішніх справ і в пункті 66 Положення не йдеться про можливість застосування даної підстави для звільнення виключно в разі притягнення особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 4 лютого 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Ліпський Д.В.
Тракало В.В.