Справа № 313/2112/13-а
Суддя: Нагорний А. О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 313/2112/13-а
Провадження № 2-а/313/4/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Сафоновій І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, прапорщика міліції Просяника Юрія Вікторовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову, серії АА2 №870473, інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, прапорщика міліції Просяника Ю.В., який визнав його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2013 р. о 12 год. 25 хв., він керував автомобілем ЗАЗ-1102, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Леніна в м. Запоріжжя, на якому раптово перестав працювати двигун і заглух. Враховуючи те, що рух транспорту по проспекту Леніна інтенсивний, а автомобіль міг створити перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, то він був змушений з'їхати вправо на вільну полосу руху маршрутних транспортних засобів, так як далі автомобіль рухатись не міг.

При цьому полоса для руху маршрутних транспортних засобів була вільна і ОСОБА_1 швидко відремонтував автомобіль, а саме в системі електропостачання поставив на місце дріт. О 12 год. 30 хв. він намагався виїхати на автомобілі з цієї полоси, але побачив позаду обладнаний маячками червоного і синього кольору автомобіль Державтоінспекції, що зупинився зліва від полоси для руху маршрутних транспортних засобів.

На автомобілі ДАІ декілька разів був поданий сигнал дальнім світлом фар, як він зрозумів працівники ДАІ намагаються допомогти їм виїхати з-за інтенсивного руху транспорту, але тільки він почав рух, на автомобілі ДАІ увімкнулись маячки синього і червоного кольору. Він відразу зупинив автомобіль, до якого підійшов інспектор ДАІ не представився, звернувся до нього у грубій формі на «ти» і почав погрожуючи доставити його до «Інспекції по особовому складу ГУМВС України в Запорізькій області» вимагав надати йому реєстраційні документи на автомобіль і посвідчення водія. Інспектор вказані документи взяв і сказав, щоб їхали до адміністративної будівлі ГУМВС України в Запорізькій області. По дорозі знову автомобіль зламався.

ОСОБА_1 у позові вказує, що він неодноразово наголошував відповідачеві, що вимушений скотитися на автомобілі вправо, так як автомобіль зламався і далі їхати не міг. Діяв у крайній необхідності, щоб на дорозі не виникла більш складніша дорожня обстановка. Перешкод маршрутним транспортним засобам під час ремонту не чинив.

Проте, відповідач до уваги пояснення не взяв і склав протокол. Права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та п.4.1. наказу МВС України №77 від 26.02.2009 р. «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», не роз'яснював.

При винесенні постанови відповідач порушив вимоги ст.33 КУпАП, так як при накладенні стягнення не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин позивач просить постанову в справі про адміністративне правопорушення від 26.12.2013 р. серії АА2 №870473 про накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідач Просяник Ю.В. про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали у справі, але у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. На адресу суду факсом надав заперечення з проханням у задоволенні позову відмовити.

Частиною 4 ст.128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У зв'язку з неприбуттям відповідача у судове засідання, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, тому суд, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України розглядає справу у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Надання особам права оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення є гарантією забезпечення додержання вимог законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленим цим Кодексом.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту даної статті закону вбачається, що законодавець покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Тому відповідач, як суб'єкт владних повноважень повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності.

Позивач не зобов'язаний доводити ці обставини.

Суд звернувся до відповідача Просяника Ю.В. з пропозицією доказати правомірність свого рішення. Суд приймає до уваги, що відповідач надав заперечення щодо позовних вимог позивача з проханням відмовити у задоволенні позову. Проте, заперечення надіслані на адресу суду факсом, текст якого повністю прочитати неможливо. У зв'язку з цим судом слухання справи було відкладено.

Відповідача повторно було викликано до суду, але він у судове засідання знову не з'явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Оригінали заперечення, до початку судового розгляду справи також не надійшли.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач Просяник Ю.В. при винесенні постанови порушив норми процесуального права, призначення яких полягає в забезпеченні процедур, форм реалізації та захисту норм матеріального права і які завжди мають процедурний характер, так як адресовані насамперед суб'єктам, наділеним державно-владними повноваженнями щодо прийняття та застосування норм матеріального права.

Відповідач наданими суду запереченнями презумпцію винуватості не спростував, чим поставив під сумнів законність і достовірність фіксації порушення, а також і як належний доказ в цілому.

Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надала свідчення про те, що вона на теперішній час працює слідчим Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області. Спеціальне звання - майор міліції. 26.12.2013 р. вона, разом з лейтенантом міліції ОСОБА_1 виїхали на службовому автомобілі ЗАЗ-1102, реєстраційний номер НОМЕР_1, з смт. Веселе до Вільнянського слідчого ізолятора №11 для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.

Виконуючи вказівку керівництва Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області та прокурора Веселівського району вони також заїхали в м. Запоріжжя для передачі документів до обласного управління міліції та обласної прокуратури. Під час слідування у м. Запоріжжі автомобіль декілька раз зупинявся через поломки, які усував шляхом ремонту ОСОБА_1

Підтвердженням того, що автомобіль ламався, є те, що навіть працівники ДАІ, які склали протокол та винесли постанову, допомагали штовхати та заводить автомобіль, яким керував ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона зверталася до працівників ДАІ як свідок надати пояснення, що ОСОБА_1 правила дорожнього руху не порушував. Автомобіль ламався та зупинявся, внаслідок чого зупинки були вимушені і спрямовані на усунення причин зупинки автомобіля.

Проте, працівники ДАІ її пояснення до уваги не взяли. У протокол про адміністративне правопорушення як свідка не записали. Під час складання протоколу працівники ДАІ зачинилися у своєму службовому автомобілі і продовжували писати протокол та постанову.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У роз'ясненнях, викладених у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996 р. визначено, що згідно зі ст.62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого.

На підставі ст.ст.7, 9, 288-289, 292, 247 КУпАП, керуючись ст.ст.10, 11, 17-19, 70, 71, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, прапорщика міліції Просяника Юрія Вікторовича, серії АА2 №870473 від 26.12.2013 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Копію постанови направити ОСОБА_1, Просянику Ю.В. та відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

05.02.2014