Справа № 2а-3098/12/2170
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Київ К/800/61358/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (суддя-доповідач), Зайцева М.П., Маринчак Н.Є.,

секретар судового засідання Корецький І.О.,

за участю: позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04 липня 2013 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року

у справі №2а-3098/12/2170

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень від 17 липня 2012 року № та № .

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 04 липня 2013 року, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення від 17 липня 2012 року № та № .

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ подала касаційну скаргу, в якій просила їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та згідно наказу ДПІ від 20 червня 2012 року № 581, уповноваженими представниками відповідача була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2010 року.

За результатами перевірки ДПІ складено акт від 2 липня 2012 року № 1254/17-2/НОМЕР_3 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого податкового законодавства за період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2010 року» (далі - акт перевірки), згідно з яким позивачем порушено вимоги ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», в результаті чого встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб з підприємницької діяльності на суму 383405,85 грн., у тому числі за 2009 рік на суму 292640,63 грн. та за 2010 рік на суму 90 765,22 грн., пп.3.1.1 п.3.1 ст. 3, пп. 7.4.1 та пп. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.185.1 ст.185, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, всього на суму 1 059 048,02 грн., п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України щодо неподання платником податків декларацій з податку на додану вартість за період з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2010 року.

На підставі акта перевірки ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 17 липня 2012 року № про збільшення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1059048,02 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 267312 грн., та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 383 405,85 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 20.1.4 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Обов'язковими умовами для проведення позапланової невиїзної перевірки платника податків є прийняття керівником ДПІ рішення про проведення перевірки та надіслання його платнику податків, з якими законодавець пов'язує безпосереднє виникнення певних обов'язків у платника податків, щодо якого прийнято рішення про проведення перевірки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача проведена на підставі наказу ДПІ від 20 червня 2012 року № 581, який визнано незаконним та скасовано постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2012 року у справі № 2а-3099/12/2170, яка набрала законної сили згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що податковим органом не досліджувались обставини, викладені в акті перевірки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, не досліджено первинних документів, не зазначено внаслідок здійснення яких господарських операцій порушено позивачем вимоги податкового законодавства тощо.

Слід зазначити, що за правилами ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач не довів правомірності проведення перевірки позивача та прийняття податкових повідомлень-рішень.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04 липня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев

Н.Є. Маринчак