Справа № 2а-8948/11/2670
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2011-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 серпня 2011 року № 2а-8948/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С. при секретарі судового засідання Шмігелю Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доВідділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві
провизнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві по невиконанню рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.09.2010 про стягнення з гр. ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (представник ОСОБА_3) 38340 грн.; зобовязати Державну виконавчу службу Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві невідкладно вжити заходів, спрямованих на повне та своєчасне виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.09.2010 про стягнення з гр. ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (представник ОСОБА_3) 38340 грн. відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на те, що сторони, не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, явку своїх представників у судове засідання 25.08.2011 не забезпечили, а також враховуючи скорочені строки розгляду адміністративних справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, встановлені ч. 5 ст. 181 КАС України, дана адміністративна справа відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України розглядається у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані позивачами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 09.09.2010 по цивільній справі № 2-2514/10 частково задоволено позов ОСОБА_3Ю та стягнуто на її користь з ОСОБА_2 37931 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, суму сплаченого державного мита в розмірі 379,31 грн. та збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. (всього 38430,31 коп.).

15.10.2010 вказане рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09.09.2010 по цивільній справі № 2-2514/10 набрало законної сили, у звязку з чим 03.11.2010 Дніпровським районним судом м. Києва було видано відповідний виконавчий лист.

19.11.2010 головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження № 22724893 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 38 430, 31 грн.

15.04.2011 представником стягувача ОСОБА_3 на імя начальника відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві були подані заяви із проханням повторно застосувати примусовий привід до боржника ОСОБА_2 та в порядку ст. 3771 ЦПК України невідкладно вжити заходів для заборони виїзду вказаного боржника за кордон.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 6 КАС України видно, що викладений у них принцип адміністративного судочинства полягає у захисті порушеного права від порушення що вже відбулося, тобто в наявності матеріальноправового інтересу позивача відносно рішення, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень.

Виключення з такої передумови для оскарження рішень (дій, бездіяльності) як наявність порушеного права, свободи або законного інтересу нормами КАС України передбачена лише для справ щодо оскарження нормативноправових актів, які відповідно до ст. 171 КАС України можуть оскаржувати ті особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Судом не приймається до уваги твердження позивача про те, що борг у розмірі 38430,31 грн. повинен бути стягнутий з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 через його представника ОСОБА_3, оскільки з рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09.09.2010 по цивільній справі № 2-2514/10 видно, що борг у розмірі 38430,31 грн. було стягнуто на користь ОСОБА_3 не як представника ОСОБА_1, а як окремого субєкта цивільно-правових відносин. Доказів зворотного суду не надано.

За таких умов, суд приходить до висновку про відсутність прав, свобод або інтересів ОСОБА_1, які були б порушені під час здійснення виконавчого провадження з виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.09.2010 про стягнення з гр. ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 38340 грн., що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його позовні вимоги, суду не надав.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_5