Справа № 742/3076/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/3076/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Білокур В.І. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Прилуках та Прилуцькому районі Чернігівської області на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Прилуках та Прилуцькому районі Чернігівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання, підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 10.07.2015 року позивач звернувся до УПФ з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням подвійного стажу роботи на посаді лікаря-анестезіолога з 22.07.1991 року по теперішній час в КЛПЗ Прилуцької ЦМЛ.

Проте, відповідач своїм листом №77/10/0-3 від 15.07.2015 року відмовив йому в зарахуванні стажу роботи в подвійному розмірі за період роботи лікарем-анестезіологом, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому останній просив суд зобов'язати відповідача зарахувати стаж роботи в подвійному розмірі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії відповідача щодо не зарахування стажу позивачу на підставі відсутності певних відомостей в поданих документах є протиправними, оскільки позивачем надано достатньо належних первинних документів, які підтверджують стаж роботи позивача на посаді лікаря-анестезіолога з 22.07.1991 року по теперішній час в КЛПЗ Прилуцької ЦМЛ.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 з 22.07.1991 року згідно наказу №81 від 22.07.1991 року був прийнятий на посаду лікаря-анестезіолога-реаніматора анестезіологічного відділення Прилуцької центральної міської лікарні. У зв'язку з перейменуванням закладу в Прилуцьку міську лікарню №1 він був переведений на посаду лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення згідно наказу по наданню медичної допомоги населенню №33 від 05.04.2004 року. У зв'язку з перейменуванням відділення він був переведений на посаду лікаря-анестезіолога відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії згідно наказу №56 від 20.05.2005 року, де продовжує працювати й на сьогоднішній день, що підтверджується копією трудової книжки та довідкою КЛПЗ Прилуцька центральна міська лікарня за №01-21/505 від 16.06.2015 року.

Судом також встановлено, що з 2009 року позивач перебуває на обліку в УПФ України в м. Прилуках та Прилуцькому районі та отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а розмір пенсії йому було розраховано із середньомісячної заробітної плати 3471,59 грн. за період роботи з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року та з 01.07.2000 року по 31.10.2009 року з урахуванням страхового стажу 28 років 03 місяці 09 днів, а також додатково врахований стаж за період із дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку - 14 років 08 днів.

10 липня 2015 року ОСОБА_2звернувся до УПФ з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням подвійного стажу роботи на посаді лікаря-анестезіолога з 22.07.1991 року по теперішній час КЛПЗ Прилуцької ЦМЛ Чернігівської області. На підтвердження наявності трудового стажу, необхідного для нарахування подвійного стажу роботи позивачем було надано наступні документи: копії трудової книжки, військового квитка, довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, довідки про роботу за сумісництвом, копію витягу з наказу про прийом на роботу, розрахунок стажу.

Вище зазначені обставини підтверджується трудовою книжкою, штатним розписом на 1991 рік та 2004 рік, довідками з місця роботи на яких посадах та в яких відділеннях ОСОБА_2 працював.

Згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Статтею 62 названого Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про протиправність перерахунку позивачеві стажу за період з 22.07.1991 року по теперішній час в КЛПЗ Прилуцької ЦМЛ в одинарному розмірі.

За правилами ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії, за обставин, коли встановлено факт роботи на посаді, яка дає право на зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Прилуках та Прилуцькому районі Чернігівської області - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.