Справа № 22-а-4288/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянула у порядку письмового провадження у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у Білоцерківському районі на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Білоцерківському районі про зобовязання провести перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2009 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, який у судовому засіданні уточнила та просила визнати бездіяльність відповідача неправомірною та зобовязати його здійснити нарахування та виплату починаючи з 01.01.2008 року щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та просила нараховувати в подальшому згідно діючого законодавства.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку та виплати доплати до пенсії ОСОБА_1відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоплачену щомісячну соціальну допомогу відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 11 грудня 2008 року до 31.12.2009 року з урахуванням нарахованих та виплачених сум.

В апеляційній скарзі УПФУ в Білоцерківському районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Білоцерківському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачка має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка у 2008 році виплачувалась їй частково.

Відповідно до п.2.1. Постанови правління Пенсійного Фонду України «Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах і міста» від 30 квітня 2002 року № 8-2, основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Однак колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо визначення ним періоду перерахунку пенсії позивачу з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок її пенсії починаючи з 01 січня 2008 року, тобто вона не обмежувала свої позовні вимоги періодом перерахунку її пенсії, як це було вирішено судом першої інстанції без відповідного обґрунтування таких висновків.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Отже, позивач має право на отримання вказаних видів пенсії з 11 грудня 2008 року постійно та без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає постанову суду необґрунтованою, оскільки право позивача на отримання пенсії не обмежено будь-яким терміном (оскільки інвалідність їй встановлено безстроково, перерахунок пенсії позивача здійснюється теж з відповідної дати без обмеження кінцевим терміном). При цьому зауважується, що зобовязання відповідача здійснити такий перерахунок пенсії не є вирішенням спірного питання на майбутнє, оскільки визначення правильного розміру пенсії встановлюється у відповідності до діючих редакцій ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни», строк дії яких не обмежений законодавством. В разі внесення відповідних змін до зазначених норм права у відповідача виникає відповідне право на здійснення відповідного перерахунку (зміни розміру) пенсії позивача.

Керуючись ст. ст.197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської областізадовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2010 року змінити в частині визначення кінцевої дати перерахунку пенсії та прийняти в цій частині нову постанову такого змісту.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі починаючи з 11 грудня 2008 року перерахувати ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком та в подальшому здійснювати доплату до пенсії згідно зі змінами у діючому законодавстві.

В іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді: