Справа № 2-а-383/10
Суддя: Голуб Т. І.
Дата ухвалення: 2010-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року Суддя Волноваського районного суду Донецької області Голуб Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання відповідача нарахувати недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям - війни» за період 2006-2008 роки,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2010року позивачка звернулася з адміністративним позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона народилася 06.09.1938 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком, але їй така надбавка у 2006-2007 роках не виплачувалась зовсім, а у 2008 році виплачувалась в меншому розмірі. Просила суд поновити пропущений нею строк для звернення до суду із заявою, визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов*язати його нарахувати та сплатити невиплачену та недоплачену допомогу «Дітям війни» за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 рік, з також за 2008 рік.

Позивачка у судове засідання не з*явилась, в своїй письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надіслав письмові заперечення, в яких просив розглянути справу у відсутність представника управління та відмовити в задоволенні вимог позивача, так як підвищення до пенсії дітям війни виплачується за рахунок коштів державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України. У запереченнях проти позову відповідач наполягає на застосуванні строку звернення до адміністративного суду, оскільки пенсія нараховувалась та виплачувалась щомісячно та позивачу був відомий її розмір, який визначено у відповідності з Постановою КМУ №530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами.

ОСОБА_1 народилась 06.09.1938 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 вказаного Закону України зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 року 143235-1У «Про державний бюджет України на 2006 рік». Зупинення дії нормативного акту не дає права на його застосування, а тому у позивача не було права на отримання зазначеної в позові допомоги до пенсії в 2006 році.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» також зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року положення ст. 71 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції.

Таким чином, за період з 07.07.2007 року до 31 грудня 2007 року, за який заявлено позовні вимоги, положення ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком були чинними лише з 9 липня 2007 року (день ухвалення рішення Конституційним Судом України) до 31 грудня 2007 року.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та абзацу першого частини 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов* язкове державне пенсійне страхування» у 2007 році діяли наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 квітня-410 гр.06 коп., з 1 жовтня-415 гр.11 коп., тобто за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року позивачка мала право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 710 гр. 91 коп. (410гр.06коп.х30%/31х23дн.+410гр.06 коп.х2х 30%+415гр. 11 коп.х3х30%).

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема ст. 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України М 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто право позивачки порушено з 22 травня 2008 року.

Враховуючи, що позивачу починаючи з 01.01.2008 року сплачується підвищення до пенсії у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року відповідач повинен був донарахувати позивачу 715 гр.23 коп., виходячи з наступного розрахунку: (481 гр. х 30% : Зідн. х ІОдн.- 481 гр. х 10% : Зідн. х І0дн)+(48І гр. х 30% - 481гр. х І0%>+(482 гр. х Зміс. х 30% - 482гр. х З міс. х 10%) + (498 гр. х Зміс. х 30% - 498 гр. х 3 міс. х 10%).

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка звернулась із заявою до суду

04.01.2010року та просить суд задовольнити її позовні вимоги за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 рік, тобто, за виключенням 2006 року, з пропуском строку звернення до суду за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 рік. В своєму клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивачка не навела будь- яких поважних причин його пропуску. Та обставина, що їй стало відомо про порушення прав тільки після висвітлення зазначених подій у засобах масової інформації у зв*язку з ухваленням рішень Конституційного Суду України суд не може визнати поважною причиною для поновлення строку із зверненням із заявою до суду, оскільки рішення Конституційного Суду України було ухвалено ще у 2007 році, а із заявою позивачка звернулась лише у січні 2010 року.

У зв*язку з тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про виплату підвищення до пенсії як дитині війни за 2006-2008 роки, а відповідач наполягає на застосуванні вказаного строку, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в вимогах про підвищення пенсії як дитині війни за вказані періоди.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про поновлення пропущеного строку для звернення із заявою до суду, визнання протиправною бездіяльності та зобов*язання відповідача нарахувати недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям - війни» за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 рік відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний адміністративний суд через Волноваський районний суд протягом 20 днів з дня подання заяви про оскарження до суду, яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя