Справа № 22-а/0690/3161/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/3161/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької I.A.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

з участю секретаря: Сапінської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 09 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, просила стягнути з нього недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 3142,08 грн. та ст.39 даного Закону за період з 01.10.1996 року по 31.12.2008 року в розмірі 15569,83 грн.

Постановою Овруцького районного суду від 09.06.2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з УПСЗН Овруцької райдержадміністрації на користь позивача грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22.05.2008 по 31.12.2008 р. сумі 1711,20 грн. та кошти відповідно до ст.39 зазначеного Закону за період з 01.10.1996 по 31.08.2002 року в сумі 3234,37 грн. таз 22.05.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 8556,00 грн. В решті вимог в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт посилається на те, що „ управління праці та соціального захисту населення не може бути відповідачем за даною справою, оскільки відповідно до п.4 постанови КМУ № 936 від 20.09.2005 року підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , додаткова пенсія не входить у перелік виплат, які проводяться управліннями праці та соціального захисту населення і не передбачені кошторисними призначеннями, а є невід»ємною частиною пенсійного забезпечення і виплачується Пенсійним фондом разом з пенсією.

Позивачем постанова не оскаржується.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з січня 2008 року є непрацюючим пенсіонером і має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, яка постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення.

Частиною 1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції встановлено, що громадянам, які проживають на території зони гарантованого добровільного відселення виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі 40 % від мінімальної заробітної плати.

Частиною 2 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, підвищуються у розмірах, визначених ч.І ст.39 Закону, на дві мінімальні заробітні плати.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення допомоги та доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836. Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст. 37,39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік від 16.05.2008року № 279-УІ дію ч. 1 ст. 37 та 4.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зупинення дії положень ст.ст.37,39 Закону України № 196-X.ll, передбачене пунктом 28 розділу II Закону України. «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких, законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до 4.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, дії управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації по застосуванню Постанови КМ України № 836 в частині визначення позивачу розміру виплат відповідно до вимог ст. 37 Закону №796-ХІІ є неправомірними.

Разом з тим, встановлено, що позивач звернулась до суду з даним позовом 15.05.2009 року і просила стягнути з відповідача недоплачені кошти за період з 01.10.1996 року. Клопотання про поновлення строку звернення до суду не заявляла. Відповідач під час розгляду справи просив застосувати строк позовної давності, який, відповідно до вимог ст. 99 КАС України, в редакції, що діяла на час розгляду справи, становив 1 рік.

За змістом ст.100 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Трудове законодавство і, зокрема, приписи ст.233 КЗпПУ до спірних правовідносини не застосовуються.

Крім зазначеного, суд дійшов помилкового висновку про стягнення з Управління праці і соціального захисту населення доплати до пенсії, відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, судом не було враховано, що положення п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із Соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМ України від 20.09.2005 року № 936 відносно .виплат, передбачених ст.39 Закону (796-12), стосуються виплат особам, з числа працюючих.

Позивач у 2008 році була пенсіонером і перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Овруцькому районі Житомирської області, якому на централізованому рівні з фонду Державного бюджету України перераховуються кошти для відповідних доплат до пенсій непрацюючим пенсіонерам. Отже, Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації є неналежним відповідачем по вимогах, що стосуються доплат до пенсій непрацюючим пенсіонерам.

Також, задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцією виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

За таких обставин постанову належить частково скасувати і прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації задовольнити частково.

Скасувати постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 09 червня 2009 року в частині стягнення коштів.

Ухвалити нову постанову..

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області по застосуванню Постанови КМ України № 836 в частині визначення позивачу розміру виплат відповідно до вимог ст. 37 Закону №796-ХІІ.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області здійснити ОСОБА_1 нарахування та забезпечити виплату грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації в частині стягнення з УПСЗН Овруцької райдержадміністрації доплати до пенсії, відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.10.1996 року по 31.08.2002 року в зв'язку з пропуском строку звернення до суду, а за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року - за безпідставністю.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: