Справа № 826/13822/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 жовтня 2015 року 08:15 №826/13822/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі»
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.03.2015 №.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що висновки відповідача про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» податкового законодавства в ході здійснення господарських операцій з його контрагентами, не відповідають дійсності. Посилався на наявність належним чином складених первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій з даними контрагентами у періоді, що перевірявся. Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на обґрунтованість висновків акта перевірки від 05.02.2015 №62/26-57-22-02 та, відповідно, податкового повідомлення-рішення від 13.03.2015 № з огляду на відсутність реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

У судовому засіданні 08.10.2015 суд, керуючись частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Посадовими особами відповідача на підставі наказу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві 19.01.2015 №70, згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з товариством з обмеженою відповідальністю «Астра трей лайн», товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-лед НВП», товариством з обмеженою відповідальністю «Біржовий університет», товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент кепітал Україна», товариством з обмеженою відповідальністю «Теслабуд», приватним підприємством «Торг-Солюшнс», товариством з обмеженою відповідальністю «Даммара», приватним підприємством «Сіті-м торг», приватним підприємством «ТК Асторія», приватним підприємством «Пандора - 2013» за період з 01.09.2014 по 30.09.2014; товариством з обмеженою відповідальністю «Біржовий університет», приватним підприємством «Сіті-м торг», товариством з обмеженою відповідальністю «Бабани-трейд», приватним підприємством «Ексида» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014 та приватним підприємством «Стрікс» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» пунктів 198.1, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 1 006 153,00 грн.

За наслідками перевірки Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві складено акт від 05.02.2015 №62/26-57-22-02 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.03.2015 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання із податку на додану вартість у сумі 1 257 691,00 грн., у тому числі: 1 006 153,00 грн. - основний платіж, 251 538,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 13.03.2015 № товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» оскаржило його до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з акта перевірки Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 05.02.2015 №62/26-57-22-02 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» та його контрагентами: товариством з обмеженою відповідальністю «Астра трей лайн», товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-лед НВП», товариством з обмеженою відповідальністю «Біржовий університет», товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент кепітал Україна», товариством з обмеженою відповідальністю «Теслабуд», приватним підприємством «Торг-Солюшнс», товариством з обмеженою відповідальністю «Даммара», приватним підприємством «Сіті-м торг», приватним підприємством «ТК Асторія», приватним підприємством «Пандора - 2013», товариством з обмеженою відповідальністю «Бабани-трейд», приватним підприємством «Ексида», приватним підприємством «Стрікс».

За посиланням відповідача, позивачем до перевірки лише частково надано видаткові та податкові накладні щодо отримання послуг (товарів), які не містять інформацію, яка б свідчила про те, в якому місці, в який час, яким чином зазначений виконавець проводив певну роботу або постачав певні товари, що не дає змогу довести зв'язок даних послуг, товарів з господарською діяльністю підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» (замовник) та його контрагентами: товариством з обмеженою відповідальністю «Біржовий університет», товариством з обмеженою відповідальністю «Бабани-трейд», товариством з обмеженою відповідальністю «Даммара» (підрядник) укладено типові договори підряду від 01.08.2014 №139-КП, від 01.08.2014 №138-КП, від 29.08.2014 №100315-СО/1, відповідно до яких підрядник зобов'язується надати послуги і виконати роботи по інсталяції (монтажу), обладнання на об'єктах замовника.

На підтвердження виконання договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договорів підряду від 01.08.2014 №139-КП, від 01.08.2014 №138-КП, від 29.08.2014 №100315-СО/1; додатку №1 до договору від 01.08.2014 №138-КП та додатку №1 до договору від 29.08.2014 №100315-СО/1; актів надання послуг до договорів від 01.08.2014 №139-КП, від 01.08.2014 №138-КП; актів здачі-прийняття виконаних робіт до договору від 29.08.2014 №100315-СО/1; податкових накладних до договорів від 01.08.2014 №139-КП, від 01.08.2014 №138-КП, від 29.08.2014 №100315-СО/1; рахунків-фактур до договору від 29.08.2014 №100315-СО/1; платіжних доручень до договорів від 01.08.2014 №139-КП, від 01.08.2014 №138-КП, від 29.08.2014 №100315-СО/1.

Дослідивши договори підряду від 01.08.2014 №139-КП, від 01.08.2014 №138-КП, від 29.08.2014 №100315-СО/1, суд встановив, що ними передбачено ряд обов'язкових документів: додатків №1, в яких зазначені ціни на роботу та витратні матеріали (підпункт 1.1 пункту 1), видаткових накладних, актів передачі-прийняття обладнання в монтаж (підпункт 2.2 пункту 2), актів здачі-прийняття робіт по монтажу, актів здачі-прийняття виконаних робіт (підпункт 2.10.1 пункту 2).

Проте, позивачем не надано додатку до договору від 01.08.2014 №139-КП; доказів наявності складу; актів здачі-прийняття робіт по монтажу; актів здачі-прийняття виконаних робіт по договорах від 01.08.2014 №139-КП, від 01.08.2014 №138-КП.

Також, підпункт 2.10.2 пункту 2 договорів підряду від 01.08.2014 №139-КП, від 01.08.2014 №138-КП, від 29.08.2014 №100315-СО/1 визначає вимоги до акта здачі-прийняття виконаних робіт:

- найменування виконаних робіт;

- найменування обладнання, на якому виконувались роботи;

- найменування обладнання, яке було використане в ході виконання робіт по договорам;

- посилання на номера актів передачі обладнання для виконання робіт, по якому передано обладнання для виконання робіт по даних договорах;

- адреси площадок обладнання по відношенню якого виконувались роботи.

Проте, надані позивачем акти надання послуг по договорах від 01.08.2014 №139-КП, від 01.08.2014 №138-КП не відповідають вказаним вимогам, зокрема, не зазначено найменування обладнання, на якому виконувались роботи та найменування обладнання, яке було використане в ході виконання робіт по договорам; відсутні посилання на номера актів передачі обладнання для виконання робіт, по якому передано обладнання для виконання робіт по даних договорах та адреси площадок обладнання по відношенню якого виконувались роботи.

Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Біржовий університет» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 13.08.2014 №205-РК, відповідно до якого виконавець за дорученням замовника, зобов'язується надати інформаційно-консультативні послуги в галузі інформатизації, а також маркетингові послуги в обсязі відповідно до додатку №1 до договору.

На підтвердження виконання договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору про надання послуг від 13.08.2014 №205-РК; додатку №1 до договору; актів надання послуг; податкових накладних; платіжних доручень.

З актів про надання послуг вбачається, що виконавцем надавались замовникові послуги: інформаційно-консультативні, маркетингові та рекламні.

Проте, позивачем не надано доказів реальності виконаних послуг, зокрема: звітів, макетів, фото реклами, тощо.

Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Астра трей лайн» (підрядник) укладено договір підряду від 01.03.2014 №121/12, відповідно до якого підрядник зобов'язується виконувати на об'єкті замовника роботи згідно замовлень замовника, що оформлюється відповідними додатковими угодами до даного договору.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Астра трей лайн» (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 12.09.2014 №103/12, відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти й оплатити його.

На підтвердження виконання договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору підряду від 01.03.2014 №121/12; додаткової угоди №1 до договору підряду від 01.03.2014 №121/12 та додатків №1 та №2 до договору від 12.09.2014 №103/12; рахунків на оплату; податкових накладних; видаткових накладних.

Суд звертає увагу, що з наданих позивачем копій рахунків на оплату, податкових та видаткових накладних не вбачається на виконання якого саме договору вони видані.

Також, з матеріалів справи вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» та його контрагентами: приватним підприємством «Ексида», приватним підприємством «ТК Асторія», приватним підприємством «Сіті-м торг», приватним підприємством «Торг-Солюшнс», приватним підприємством «Стрікс» здійснювались господарські операції на підставі рахунків-фактур (оренда обладнання; вивчення попиту, питань ціноутворення, планування товарного асортименту, збуту і торговельних операцій; монтаж внутрішніх інженерних мереж; плата контролера; консультаційні послуги; транспортні послуги; поставка комплекту обладнання для систем повітряного охолодження).

На підтвердження виконання рахунків-фактур, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: рахунків-фактур; актів здачі-прийняття (надання послуг) робіт; видаткових накладних; податкових накладних; платіжних доручень.

Проте, аналізуючи надані позивачем документи, суд приходить до висновку, що вони не підтверджують належним чином реальність виконаних господарських операцій, оскільки неможливо встановити де проводились монтажні роботи, які саме надавались консультативні послуги, відсутні докази здійснення транспортних послуг, тощо.

Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» (замовник) та приватним підприємством «Пандора - 2013» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 01.09.2014 №0108/14-КП, відповідно до якого виконавець за плату надає консультаційні послуги у сфері маркетингу, а саме: рекламних, інформаційних та маркетингових послуг, замовнику, протягом терміну дії цього договору.

На підтвердження виконання договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 01.09.2014 №0108/14-КП; акту про виконання робіт, як додаток №1; плану дослідження, як додаток №2; додатку №3; рахунку-фактури; акту приймання виконаних робіт; податкових накладних; платіжних доручень.

Суд наголошує, що відсутні докази реальності виконаних консультативних робіт зокрема: звіти, макети, тощо.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» (замовник) та приватним підприємством «Пандора - 2013» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 05.06.2014 №0506/14-СД, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язок від свого імені та за рахунок замовника надати послуги з організації транспортних перевезень в південному регіоні України залізничним, а також іншими видами транспорту.

На підтвердження виконання договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 05.06.2014 №0506/14-СД; додатку №1; рахунків-фактури; актів про приймання виконаних робіт; податкових накладних; платіжних доручень.

Окрім того, суд звертає увагу, що підпунктом 3.1.6 пункту 3.1 договору від 05.06.2014 №0506/14-СД визначені вимоги до акта виконаних робіт:

- найменування та характеристика вантажу;

- адреси локацій надання послуг;

- період надання послуг та їх вартість.

Дослідивши надані позивачем акти приймання виконаних робіт, судом встановлено, що вони не відповідають вимогам визначних підпунктом 3.1.6 пункту 3.1 договору від 05.06.2014 №0506/14-СД.

Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» (покупець) та його контрагентами: товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-лед НВП», товариством з обмеженою відповідальністю «Теслабуд» (продавець) укладено типові договори купівлі-продажу від 02.09.2014 №147-СМ та від 01.09.2014 №130-СМ, відповідно до яких продавець зобов'язується передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти й оплатити його.

На підтвердження виконання договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договорів купівлі-продажу від 02.09.2014 №147-СМ та від 01.09.2014 №130-СМ; додатку №1 та №2 до договору від 02.09.2014 №147-СМ та додатку №1 до договору від 01.09.2014 №130-СМ; рахунків на оплату; видаткових накладних; податкових накладних; платіжних доручень.

Згідно умов договорів, а саме підпунктів 3.2 та 4.2 кожне пакувальне місце продукції повинне бути промарковане на тарі чи ярлику відповідно до державних стандартів; товар вважається прийнятим за якістю: згідно із сертифікатом якості або іншим документом.

Проте, позивачем не надано ані доказів маркування та фасування вантажу, ані сертифікатів якості вантажу.

Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент кепітал Україна» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 01.09.2014 №201-УВ, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надати замовнику послуги з утилізації сміття, пов'язаних з транспортування та утилізацією сміття.

На підтвердження виконання договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 01.09.2014 №201-УВ; додатків до договору; актів надання послуг; податкових накладних.

Дослідивши договір про надання послуг від 01.09.2014 №201-УВ, судом встановлено, що позивачем не надано обов'язкових документів визначених договором, таких як рахунків-фактури.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент кепітал Україна» (виконавець) укладено договір підряду від 01.09.2014 №07/09-ИБ, відповідно до якого виконавець зобов'язується виконати на об'єкті замовника роботи згідно замовлень замовника, що оформлюються відповідними додатковими угодами до даного договору.

На підтвердження виконання договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 01.09.2014 №07/09-ИБ; додаткових угод №1, №2%; актів наданих послуг; податкових накладних.

Згідно актів наданих послуг, контрагент надавав транспортно-експедиторські послуги, проте товарно-транспортні накладні не були надані.

Окрім того, суд звертає увагу, що акти наданих послуг приватним підприємством «Ексида» та приватним підприємством «Пандора - 2013» були складені в місті Херсоні, проте позивач не надав докази перебування уповноважених осіб позивача у відрядженні в місті Херсон.

Суд з метою всебічного, повного та об'єктивного розгляду адміністративної справи у відповідності до приписів статті 65 Кодексу адміністративного судочинства України викликав у судове засідання в якості свідків директорів контрагентів позивача: товариства з обмеженою відповідальністю «Астра трей лайн», товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-лед НВП», товариства з обмеженою відповідальністю «Біржовий університет», товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент кепітал Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «Теслабуд», приватного підприємства «Торг-Солюшнс», товариства з обмеженою відповідальністю «Даммара», приватного підприємства «Сіті-м торг», приватного підприємства «ТК Асторія», приватного підприємства «Пандора - 2013», товариства з обмеженою відповідальністю «Бабани-трейд», приватного підприємства «Ексида», приватного підприємства «Стрікс».

Проте вказані особи в судове засідання не прибули. Згідно письмових пояснень представника позивача, частина викликаних у якості свідків директорів не має можливості прибути у судове засідання, а з іншою частиною - не вдається зв'язатись.

Через представника позивача директор приватного підприємства «Пандора - 2013» та директор приватного підприємства «Ексида» надали письмові пояснення про реальність спірних господарських операцій.

В судовому засіданні 31.08.2015 в якості свідка було допитано директора товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» - ОСОБА_1, який надав пояснення з приводу того, що отриманий товар та послуги за спірними операціями використовувались у власній господарській діяльності.

Свідок зазначив, що придбаний товар був використаний під час надання монтажних послуг третім особам, зокрема: публічному акціонерному товариству «МТС Україна» за договором від 01.10.2013 №011013-СМ/1, публічному акціонерному товариству «Миргородський завод мінеральних вод» за договором від 12.08.2014, товариству з обмеженою відповідальністю «Де Ново» за договором від 15.07.2013 №150713-КС.

Суд, з метою встановлення реальності фінансово-господарських операцій між позивачем та зазначеними контрагентами викликав в судове засідання директорів публічного акціонерного товариства «Миргородський завод мінеральних вод», товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново», публічного акціонерного товариства «МТС Україна». Однак, зазначені особи не з'явились.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суд оцінюючи значимість наданих позивачем первинних документів на обґрунтування реальності господарських операцій з його контрагентами, в контексті вищезгаданих положень законодавства з питань бухгалтерського обліку, звертає увагу на наступну правову позицію Вищого адміністративного суду України. Так, Вищий адміністративний суд України у постанові від 07.07.2011 (№ К-25801/08; номер рішення в ЄДРСР 18257561) зазначив, що, згідно з частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Правило належності доказів, як зазначає Вищий адміністративний суд України, не підміняє вимоги щодо достовірності та достатності доказів. Умовою достовірності доказів, як вбачається із зазначеного рішення, щодо придбання (послуг/товарів), вартість яких врахована позивачем в податковому обліку з метою зменшення податкових зобов'язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість, зв'язку цих послуг з власною господарською діяльність позивача є, перш за все, конкретизація змісту, обсягу (операцій, товарів, робіт, послуг).

Виходячи з вищезгаданої правової позиції Вищого адміністративного суду України, первинні документи (акти), які мають узагальнений характер, неконкретні за змістом, що має місце у даному випадку, не можуть враховуватися при формуванні відповідних податкових вигод.

Суд також звертає увагу, що позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог не надано суду доказів на підтвердження реального надання вказаних послуг та робіт, зокрема, доказів наявності складських приміщень, актів здачі-прийняття робіт (по монтажу, наданню послуг), рахунків-фактур, копії документів, які б підтверджували кінцевий результат робіт (звітів, реклами, брошур, макетів, тощо), товарно-транспортних накладних, та інших.

Водночас, у відповідності до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, з метою встановлення реальності (товарності) відповідної фінансово-господарської операції дослідженню підлягає наявність у покупця розумної економічної причини участі у відповідній фінансово-господарській операції.

Так, згідно підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

В свою чергу, позивачем на підтвердження наявності у товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» розумної економічної (ділової) мети не надано суду відповідних доказів та пояснень, а також не зазначено причин неможливості їхнього подання.

Враховуючи відсутність доведеної позивачем наявності ділової мети та економічної доцільності здійснених правочинів, відсутність обґрунтування вартості послуг, обов'язкових первинних документів, руху активів в процесі здійснення господарських взаємовідносин, суд погоджується і доводами контролюючого органу та вважає їх доведеними щодо створення позивачем уявності господарських операцій з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, а відтак порушення фіскальних інтересів держави.

Отже, позивачем не спростовано висновків акта перевірки щодо необґрунтованого формування даних свого податкового обліку за липень, серпень, вересень 2014 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» відмовити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні інженерні мережі» () решту суми судового збору у розмірі 4 384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 80 коп.) на розрахунковий рахунок №4007 до ГУ ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський