Справа № 22-а-24806/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

28 жовтня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в

складі:

Головуючого: судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Мережко М.В., Оношко Г.М.

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської

області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду у

Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду

Київської області від 4 березня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду у Рокитнянському районі Київської області про стягнення

щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з вищеназваним позовом. Зазначила, що вона

має статус «Дитини війни», перебуває на обліку у відповідача та отримує доплату до пенсії.

Оскільки розмір вказаної доплати не відповідає статті 6 Закону України «Про соціальний

захист дітей війни», виплачений в значно меншому розмірі, просила визнати неправомірною

відмову управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області

щодо нарахування та виплати за 2006-2009 роки в сумі 2734 грн. 90 коп. їй, як дитині війни,

недовиплаченого щомісячного підвищення до пенсії у відповідності з ст. 6 Закону України

"Про соціальний захист дітей війни" та зобовязати відповідача здійснити за 2006-2008 роки

їй, як дитині війни, нарахування та виплату на її користь недовиплаченого щомісячного

підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6

Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням фактично виплаченого

щомісячного підвищення до пенсії за цей період.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 4 березня 2010 року

позов задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну

скаргу, в якій просить скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської

області від 4 березня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у

задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду у

Рокитнянському районі Київської області. В обгрунтування апеляційної скарги посилається

на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи

апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з

наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного

фонду України в Рокитнянському районі Київської області, як пенсіонер та має статус

Дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни

Пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються

замість пенсії, підвищується у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, м. Біла

Церква, де проживає позивач, у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, віднесена до зони посиленого радіоекологічного

контролю.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції, що діяла на момент

виникнення спірних правовідносин (далі - Закон) - громадянам, які працюють на

територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні

безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні

гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні

посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії

непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які

там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є непрацюючим пенсіонером,

який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, а тому йому має бути

підвищено розмір пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Так, колегія суддів звертає увагу на той факт, що судом першої інстанції було

правильно застосовано законодавство України щодо визначення розміру підвищення

пенсії непрацюючим пенсіонерам у відповідності до вимог ст. 39 Закону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, першої інстанції щодо недопустимості

зупинення положень Закону, Законом України "Про державний бюджет України на 2007

рік", як це визначено відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09 липня

2007 року № 6-рп.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у

постанові суду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та

обставинам справи, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і

процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не

встановлено.

Керуючись ст. ст. 197,198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду у

Рокитнянському районі Київської області відхилити, постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 4 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом

двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: