Справа № 345/348/15-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/36132/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М,

суддів Білуги С.В.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними,

встановила:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про призначення пенсії на пільгових умовах.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_2 неправомірними. Визнано, що ОСОБА_2 працював у ВАТ «Калушхімремонт» в період 01.04.1982 по 07.07.1993 на посаді слюсарем - ремонтником із них 7 років 6 місяців 9 днів, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 15 грудня 2014 року.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області просить постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року скасувати, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із записів трудової книжки видно, що з 01 квітня 1982 року по 07 липня 1993 року позивач працював у ВАТ «Калушхімремонт» з повним робочим днем при 5-ти денному робочому тижні на посаді слюсарем - ремонтником.

У грудні 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ), проте управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області відмовило йому у призначенні такої пенсії.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону №1788-ХІІ, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому, працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам (частина 2 статті 13 Закону № 1788-ХІІ).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постанові від 10 вересня 2013 року (№21-183а13).

Проте, суди попередній інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, не дали належної правової оцінки доводам відповідача про проведення атестації робочого місця позивача у ВАТ «Калушхімремонт» лише 29.08.1997 та не встановили чи була проведена атестація робочого місця позивача в оскаржуваний період.

Таким чином судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді С.В. Білуга

А.Ф. Загородній