Справа № 807/745/15
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2015 рокум. Ужгород№ 807/745/15

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді Шешеня О.М.;

Суддів: Гебеш С.А., Скраль Т.В.;

при секретарі Кречко Л.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2;

відповідача: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, представник - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій та визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій під час проведення 12.03.2015 року позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, визнання протиправним та скасування припису від 12.03.2015 року, яким зобов'язано усунути виявлені правопорушення та визнати протиправною і скасувати постанову №81/1007 від 20.03.2015 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 4250,00 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року було замінено первинного відповідача - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області на належного відповідача - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - відповідач) (а.с.48-50).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, мотивуючи наступним. 12.03.2015 року відповідачем було проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів, результати якої відображено в Акті №114/1007 від 12.03.2015 року. На підставі проведеної перевірки відповідачем було прийнято Протокол про адміністративне правопорушення від 12.03.2015 року, Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.03.2015 року та Постанову №81/1007 від 20.03.2015 року. У відповідності до Постанови №81/1007 від 20.03.2015 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн. Однак, представник позивача наголошував на тому, що дії відповідача під час проведення перевірки за результатом якої складено Акт №114/1007 та Протокол від 12.03.2015 року є незаконними, а Припис від 12.03.2015 року та Постанова №81/1007 від 20.03.2015 року є протиправними, з огляду на наступне. Представник позивача зазначав, що земельну ділянку під гаражем позивач використовував більше двадцяти років. З 2003 року син позивача, який є інвалідом, перебуває на обліку, як особа, яка потребує виділення йому спеціального автомобіля, що підтверджується відповідною довідкою. У вересні 2009 року позивачем для даного автомобіля було побудовано гараж. Представник позивача в судовому засіданні наголошував на тому, що відповідач помилково зазначає в Постанові №81/1007 від 20.03.2015 року про те, що позивач і зараз проводить будівництво даного гаража, однак, насправді гараж було побудовано ним ще в 2009 року для потреб його сина-інваліда. Також, представник позивача вказує, що відповідачем було порушено встановлений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) строк давності притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того при проведенні перевірки відповідачем взагалі не з'ясовувалось питання хто саме є власником гаража та коли його було побудовано. Відтак, відповідач не мав підстав вважати адміністративне правопорушення позивача триваючим та застосовувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн. Також, у зв'язку з тим, що гараж був побудований ще в 2009 році, а відтак позивач не міг допустити порушень вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI (далі - Закон України № 3038-VI), оскільки даного Закону на той час не існувало. Також, Закон України № 3038-VI не може застосовуватись і зараз, оскільки він не має зворотної дії в часі. Відтак, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. Відповідачем 12.03.2015 року було проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів, результати якої відображено в Акті №114/1007 від 12.03.2015 року. В результаті проведеної перевірки відповідачем встановлено, що позивач проводить будівництво гаражу без права на виконання будівельних робіт, а саме: без подання повідомлення про початок будівельних робіт, у зв'язку з чим порушив п. 1 ч. 1 ст. 34 Закон України № 3038-VI. На підставі проведеної перевірки відповідачем було прийнято Протокол про адміністративне правопорушення від 12.03.2015 року, Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.03.2015 року та Постанову №81/1007 від 20.03.2015 року. У відповідності до Постанови №81/1007 від 20.03.2015 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн. Відтак, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.03.2015 року відповідачем було проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Результати даної перевірки відображено в Акті за №114/1007 від 12.03.2015 року (а.с. 8).

Зокрема, як вбачається з Акту перевірки №114/1007 від 12.03.2015 року, відповідачем за результатами перевірки було встановлено, що позивач проводить будівництво гаражу без права на виконання будівельних робіт, а саме: без подання повідомлення про початок будівельних робіт до відповідача чим порушив п. 1 ч. 1 ст. 34 Закон України № 3038-VI (а.с. 8).

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно до ч. 2 ст. 41 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 41) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 5) здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів містобудування та архітектури; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій, які пройшли у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, державну атестацію в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю; 8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо та відеотехніки; 11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об'єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Відтак, на підставі проведеної перевірки відповідачем було складено Протокол про адміністративне правопорушення від 12.03.2015 року, згідно якого відображено, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництво гаражу в с. Колочава, вул. Дружби, №49, Міжгірського району, Закарпатської області було виявлено порушення п. 1 ч. 1 ст. 34 Закон України № 3038-VI та повідомлено позивача, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11:00 год. 20.03.2015 року, про що позивач був повідомлений особисто під розписку (а.с. 6).

Також, 12.03.2015 року відповідачем було винесено Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого відповідач з метою усунення виявлених порушень вимагав: 1) виготовити дозвільні документи на будівництво гаражу згідно чинного законодавства України (до 15.12.2015 року); 2) припинити будівельні роботи до усунення правопорушення (а.с. 9).

20.03.2015 року позивачем було прийнято Постанову за №81/1007 від 20.03.2015 року, у відповідності до якої було визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн. (а.с. 10-11).

Згідно до ч. 8 ст. 41 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Згідно до ч. 4 ст. 26 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

У відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відтак, з аналізу ч. 1 ст. 34 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) вбачається, що чинним законодавством України визначається чіткий порядок виникнення права у замовника на виконання будівельних робіт. Зокрема, згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) першою стадією виникнення у замовника права на виконання будівельних робіт є направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відтак, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) перед початком будівництва гаража позивач зобов'язаний був направити відповідачеві повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, позивачем, всупереч вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України № 3038-VI, не було направлено відповідачеві повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а саме: гаражу, за адресою с. Колочава, вул. Дружби, №49, Міжгірського району, Закарпатської області. Представником позивача не було надано суду жодних доказів, які б це підтверджували.

У відповідності до ст. 32 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Представником позивача в судовому засіданні не заперечувався сам факт будівництва позивачем гаражу, однак останній наголошував, що дане будівництво гаражу було закінчено ним ще в 2009 році, відтак позивач не продовжував будівництво даного гаражу на час здійснення відповідачем перевірки. Разом з тим, представником позивача не було надано суду жодних доказів на підтвердження факту закінчення будівництва гаражу ще в 2009 році. Натомість, у відповідності до ч. 1 ст. 39 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Відтак, чинне законодавство України пов'язує виникнення факту закінчення об'єкту будівництва із реєстрацією органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Разом з тим, позивачем не подавалася до відповідача жодна декларації про готовність побудованого гаражу до експлуатації. Відтак, твердження позивача про закінчення об'єкту будівництва, а саме: гаражу ще в 2009 році не підтверджується жодними доказами та базується тільки на усних твердженнях останнього.

Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні посилання представника позивача про те, що на позивача не поширюється дія Закону України № 3038-VI, оскільки даний Закон набув чинності тільки в 2011 році, а гараж було побудовано ще в 2009 році, а також, те що минув строк давності притягнення останнього до відповідальності, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно до абз. 3 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У відповідності до абз. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Зокрема, триваючим визначається правопорушення, яке, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюється потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином. Так, триваючим правопорушенням є правопорушення, пов'язане з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, яке припиняєся або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної особи до відповідальності. Триваюче правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні протиправні дії чи бездіяльність, перебуває і надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують законодавство України протягом якогось часу.

Таким чином, правопорушення вчинене позивачем є триваючим, оскільки розпочалося з моменту початку будівництв гаражу з порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України № 3038-VI (а саме з: не направлення відповідачеві повідомлення про початок виконання будівельних робіт) та продовжувалося на момент проведення відповідачем позапланової перевірки 12.03.2015 року, результати якої відображено в Акті від 12.03.2015 року №114/1007 (а.с. 8).

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було виявлено вчинення позивачем правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) - 12.03.2015 року, а саме: за результатами проведеної відповідачем позапланової перевірки. Отже, відповідачем було дотримано передбачений абз. 1 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення.

Згідно до ч. 5 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, Постановою за №81/1007 від 20.03.2015 року відповідачем, у відповідності до ч. 5 ст. 96 КУпАП, було накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн. (а.с. 10-11).

Відповідно до абз. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до абз. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відтак, позивач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що в задоволенні позов слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій під час проведення 12.03.2015 року позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, визнання протиправним та скасування припису від 12.03.2015 року, яким зобов'язано усунути виявлені правопорушення та визнати протиправною і скасувати постанову №81/1007 від 20.03.2015 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 4250,00 грн. - відмовити.

2.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддяОСОБА_4
Судді: Т.В. Скраль

ОСОБА_5

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 16 жовтня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 21 жовтня 2015 року.