Справа № 2-а-2438/11
Суддя: Мельник І. І.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-а-2438/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд ОСОБА_1 Франківської області в складі:

головуючого судді -Мельника І.І.

секретаря -Матейко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні в залі суду в м. Галичі справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі про визнання неправомірних дій управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі по нарахуванню пенсії та стягнення недоплаченої пенсії за 2004-2005 роки, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом і просить поновити строк звернення до суду, визнати неправомірними дії управління пенсійного фонду в Галицькому районі по нарахуванню ОСОБА_3 пенсії по третій групі інвалідності, що повязана з ліквідацією Чорнобильської катастрофи. Зобовязати управління пенсійного фонду України в Галицькому районі нарахувати та виплатити недоплачену та недораховану суму пенсії з 01.01.2004 року по 30.09.2005 року включно, як дружині опікуна дітей померлого громадянина із числа ліквідаторів другої категорії смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

Позивач посилається на ті обставини, що вона була дружиною ОСОБА_3, який являвся учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і йому з 1993 року на підставі ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призначена пенсія по ІІІ-ій групі інвалідності, що повязана з ліквідацією катастрофи, а з 16.02.2006 року інвалідність призначена без переогляду.

30.09.2005 року чоловік позивачки, який був утриманцем сімї помер, а позивачка, як дружина стала опікуном дітей померлого із числа потерпілих ОСОБА_4 категорії, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796 розмір пенсії для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими для ОСОБА_4 групи інвалідності шість мінімальних пенсій за віком. А отже, ОСОБА_3, як інваліду ОСОБА_4 групи пенсія нараховувалась у зниженому розмірі.

На звернення позивачки листом від 05.04.2011 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії посилаючись на те, що розмір мінімальної пенсії за віком визначений Законом України Про пенсійне забезпечення і відповідно до ч.4 ст. 54 Закону № 796 складає 19 грн. 91 коп.

Відповідно до ст. 50 Закону України № 796 відповідачем не нараховувалась додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду ОСОБА_4 групи, що складає 50 % мінімальної пенсії за віком, що є обовязковим.

Відповідачем за 2004-2005 роки по дату смерті ОСОБА_3 оплачена тільки пенсія у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1, а повинен був нарахувати та виплатити відповідно до ст. 50 та ст. 54 Закону України № 796, тому сума недорахованої пенсії занижена.

Позивачка разом із двома дітьми перебувала на утриманні померлого ОСОБА_3 і після його смерті являється опікуном дітей померлого із числа ліквідаторів, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою, тому має право на повернення недорахованої пенсії.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою працездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержанні за життя, передаються членам його сімї , а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно ст. 99, 100 КАС України позивачкою був пропущений строк звернення до суду, але згідно ст. 87 Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмежень будь-яким строком, що ї є підставою для його поновлення.

Відповідач подав заперечення з якого вбачається, що позовні вимоги позивачки не визнає посилаючись на те, що відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності відповідного страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом і застосовується виключно для виключення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Це означає, що конкретний розмір додаткової пенсії, встановленої ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Яка виплачується за рахунок коштів державного бюджету, визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки за правилами Закону України Про пенсійне забезпечення, саме до відання уряду належать питання, повязані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених пенсійним законодавством.

Враховуючи положення ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при призначені пенсії за Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ст. 62 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосування цього Закону України провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При проведенні нарахування пенсії ОСОБА_3 управління пенсійного фонду України в Галицькому районі керувалося постановою Кабінету Міністрів України за № 1 від 03 січня 2002 року Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, згідно якої, нарахування додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю особам віднесених до другої категорії учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, проводиться із розміру 19 грн. 91 коп., а не з фактичної величини мінімальної пенсії за віком. Просить відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання позивач не з"явилася, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує з викладених у позовній заяві підстав.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши в судовому засіданні представника відповідача, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач є дружиною ОСОБА_3, який помер 30 вересня 2005 року і на день смерті мав статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, був віднесений до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також ОСОБА_3 було встановлено ІІІ-тю групу інвалідності в звязку із захворюванням, повязаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Протягом 2004-2005 років управління пенсійного фонду України в Галицькому районі виплатило ОСОБА_3 пенсію в розмірі 4306 грн. 10 коп., виходячи із визначеної постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету від 03 січня 2002 року № 1 від суми мінімальної пенсії за віком 19 грн. 91 коп.

Позивач та інші члени сімї до дня смерті ОСОБА_3 проживали разом з ним та перебували на його утриманні.

Наведені факти підтверджуються посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 330723, виданим 29 квітня 1998 року, довідкою серії МСЕ № 143040 від 04 квітня 2005 року, експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 16 лютого 2006 року з приводу наявності захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_3, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС свідоцтвом про смерть ОСОБА_3,свідоцтвом про укладення шлюбу та довідкою Галицької міської ради за № 1027 від 27.08.2010 року.

Відповідно до ст. 50 Закону України № 796 відповідачем не нараховувалась додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду ОСОБА_4 групи, що складає 50 % мінімальної пенсії за віком, що є обовязковим.

Відповідно до ст. 54 Закону № 796 розмір пенсії для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими для ОСОБА_4 групи інвалідності шість мінімальних пенсій за віком.

Із змісту ч. 3 ст. 67 Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вбачаэться, що в разі збільшення визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до І-ІV категорії. При цьому, мінімальна заробітна плата та мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії визначаються виключно законами України і є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

За наведених вище в рішенні доказів і обставин справи, суд приходить до висновку, що при нарахуванні пенсії ОСОБА_3, посилання управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі на постанову Кабінету Міністрів України за № 1 від 03 січня 2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету згідно якої, нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесених до першої категорії учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, проводиться виходячи із розміру 19 гривень 91 коп., а не з фактичної величини мінімальної пенсії за віком є неправомірним, оскільки даною постановою порушуються Конституційні права.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою працездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержанні за життя, передаються членам його сімї. Тому суму недоплаченої ОСОБА_3 за життя відповідно до ст. ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії слід стягнути в користь позивача.

При цьому відповідно до ст. 100 КАС України, якщо суд визнає причину пропуску строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом. Тобто КАС України не передбачено поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи шляхом постановлення окремого процесуального документа, а ст. 102 КАС України передбачено тільки поновлення процесуальних строків.

На підставі ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України, ст.ст. 50, 54 ,67, 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Закону України „Про державний бюджет... на 2009, 2010 рр., ст. ст. 1216, 1227 Цивільного кодексу України, ст. ст. 100, 102 КАС України, керуючись ст. ст. 94, 158, 159, 161,163,186 КАС України, суд, -

постановив:

Поновити строк звернення до суду ОСОБА_2.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі по нарахуванню пенсії ОСОБА_3 за 2004-2005 роки, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити недоплачену та недораховану суму пенсії з 01.01.2004 року по 30.09.2005 року включно, в користь ОСОБА_2, як дружині опікуна дітей померлого із числа ліквідаторів ОСОБА_4 категорії смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1