Справа № 2а-17745/10/2670
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

08 грудня 2010 року № 2а-17745/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши

позовну заяву Міністерства оборони України

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції

України

про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування

постанови

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України (далі Позивач) звернулося до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.11.2010 (ВП № 12924879) та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про арешт коштів боржника від 25.11.2010 (ВП № 12924879), при здійсненні виконавчого провадження за наказом № 41/62, виданим 08.01.2009 Господарським судом м. Києва.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 181 цього Кодексу учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України встановлено порядок та строки оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби, а саме: скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно до статті 85 Закону України Про виконавче провадження, у виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні передбачених цим Законом дій стягувачем чи боржником може бути подана скарга до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до відповідного суду.

Абзацем 3 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження визначено, що стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції (ст. 121-2 ГПК). Враховуючи, що примусове виконання судових рішень, постановлених господарськими судами, згідно зі ст. 4 Закону № 202/98-ВР (та ст. 2 Закону №606-XIV) здійснюють державні виконавці, скарги на дії чи бездіяльність останніх розглядаються господарськими судами за правилами ст. 121-2 ГПК. Оскільки ст. 11-1 Закону № 606-XIV інші учасники цього провадження також наділені правом оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця щодо примусового виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів, їхні скарги відповідно до ст. 85 Закону N 606-XIV підлягають розгляду начальником відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або відповідним господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи позовні вимоги стосуються постанови про арешт коштів боржника від 25.11.2010 р. №ВП № 12924879 у виконавчому провадженні, відкритому на підставі наказу № 41/62, виданого 08.01.2009р. Господарським судом м. Києва, а також дій, повязаних з її прийняттям.

Таким чином, спір щодо визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні, відкритому на підставі наказу, виданого Господарським судом м. Києва, не розглядається адміністративним судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 17, 18, 109, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом Міністерства оборони України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови від 25.11.2010 №ВП № 12924879 про арешт коштів боржника.

Ухвала набирає сили у відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187, Кодексу адміністративного судочинства України, зі змінами та доповненнями. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Г. Вєкуа