Справа № 818/988/15
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Київ К/800/30338/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (суддя-доповідач), Зайцева М.П., Маринчак Н.Є.,

секретар судового засідання Корецький І.О.,

за участю: представника позивача Клещенко О.М.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року

у справі №818/988/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Роменський завод «Тракторозапчастина»

до Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області

про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Роменський завод «Тракторозапчастина» (далі - ПАТ «Роменський завод «Тракторозапчастина») звернулось в суд з позовом до Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - ОДПІ), Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області (далі - ГУДКС України в Сумській області), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути з Державного бюджету України через ГУДКС у Сумській області на користь ПАТ «Роменський завод «Тракторозапчастина» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі - ПДВ) в розмірі 1 601 124, 00 грн.

Свої вимоги мотивувало тим, що відповідачем підтверджено вказану суму відшкодування згідно актів-довідок за результатами перевірок за жовтень, листопад 2014 року, згідно поданих позивачем декларацій з ПДВ, а саме: за жовтень 2014 року в сумі 912 322,00 грн. та за листопад 2014 року в сумі 688 802,00 грн., проте ця сума залишається не відшкодованою.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України через ГУДКС України у Сумській області на користь ПАТ «Роменський завод «Трактор запчастина» суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 1 601 124, 00 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОДПІ подала касаційну скаргу, в якій просила їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили що не перешкоджає її розгляду по суті.

Заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Роменський завод «Тракторозапчастина» подано до ОДПІ декларації з ПДВ за жовтень, листопад 2014 року з зазначенням загальної суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету шляхом перерахування на розрахунковий рахунок в сумі: за жовтень - 912 322 ,0 грн.; за листопад - 688 802 грн.

ОДПІ проведені документальні позапланові виїзні перевірки правомірності нарахування ПАТ «Роменський завод «Тракторозапчастина» бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за жовтень, листопад 2014 року, за результатами якої складено довідки від 17 січня 2015 року № 152/00235890, від 12 лютого 2015 року № 51/151/00235890 про підтвердження суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень, листопад 2014 року всього 1 601 124,00 грн.

Разом з тим, ОДПІ не подала органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Роменський завод «Тракторозапчастина».

Колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.3 статті 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а і в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту «а» пункту 200.4 статті 200 ПК України бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Пунктом 200.11 статті 200 ПК України передбачено, що за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 200.12 та 200.13 статті 200 ПК України встановлено, що Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно з пунктом 200.17 статті 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.

Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Також, відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, нормами ПК України прямо закріплена відповідальність держави за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість. Зазначена норма є імперативною та не має будь-яких виключень.

Правовідносини щодо повернення з бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) з підстав, передбачених законом, виникає між платником податків, зборів (обов'язкових платежів) та державою в особі відповідного органу державної податкової служби, на який згідно із вимогами ПК України покладені повноваження по здійсненню контролю за своєчасною та правильною сплатою до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів), та відповідного територіального органу Державного казначейства України з огляду на запроваджену Бюджетним кодексом України казначейську форму обслуговування Державного бюджету.

Статтею 43 Бюджетного кодексу України в Україні передбачено, що застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету. Згідно статті 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються гроші Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до п. 4 ч. 5 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011, казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Крім того, стягнення проводиться не з юридичної особи управляння казначейства, а з Державного бюджету.

Тобто, відповідний орган казначейства, виконує функції органу, якій обслуговує бюджетні кошти. Суми бюджетного відшкодування з ПДВ в даному випадку підлягають стягненню саме з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області суми бюджетної заборгованості з ПДВ.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев

Н.Є. Маринчак