Справа № 2а-11601/11/2670
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2011-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

місто Київ

15 серпня 2011 року №2а-11601/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пісоцька О.В., перевіривши матеріали

за позовною заявоюОСОБА_1
до:Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України в особі Міністра ОСОБА_2, Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара в особі Ректора ОСОБА_3
провизнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним рішення, скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України в особі Міністра ОСОБА_2 (далі відповідач-1), Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара в особі Ректора ОСОБА_3 (далі відповідач-2), в якій просить :

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 по контролю за виконанням Наказу №943 від 16 жовтня 2009 року;

- зобовязати відповідача-1 ініціювати питання щодо проведення службового розслідування стосовно виконання наказу №943 від 16 жовтня 2009 року Ректором ДНУ ОСОБА_3 та протиправної діяльності останнього;

- визнати протиправним рішення відповідача-2 про відрахування студентки ОСОБА_1 та скасувати Наказ №139-с від 08 лютого 2011 року;

- зобовязати відповідача-2 надати академічну відпустку з 10 лютого 2011 року.

Зазначена позовна заява та додані матеріали обліковуються Окружним адміністративним судом міста Києва за №2а-11601/11/2670 і передані на розгляд судді 12 серпня 2011 року.

Дослідивши вказану позовну заяву ОСОБА_1 наявні наступні висновки.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, тоді як юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення (частина 2 статті 4 Кодексу).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі - на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 частини 1 статті 3 цього Кодексу визначено, що субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У пункті 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено юрисдикцію адміністративних судів, зокрема, яка поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення субєктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Так, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Разом з тим, як вбачається з позовного матеріалу, ОСОБА_1 просить визнати протиправним рішення Ректора Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара про її відрахування як студентки вищого навчального закладу та скасувати Наказ №139-с від 08 лютого 2011 року.

Відповідно до статті 23, 25, 26 Закону України «Про вищу освіту»вищий навчальний заклад є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов'язки, бути позивачем і відповідачем у суді. Університет - багатопрофільний вищий навчальний заклад четвертого рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, пов'язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації широкого спектра природничих, гуманітарних, технічних, економічних та інших напрямів науки, техніки, культури і мистецтв, проводить фундаментальні та прикладні наукові дослідження, є провідним науково-методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, відповідний рівень кадрового і матеріально-технічного забезпечення, сприяє поширенню наукових знань та здійснює культурно-просвітницьку діяльність.

Державному вищому навчальному закладу ІV рівня акредитації відповідно до законодавства може бути надано статус національного. Національному вищому навчальному закладу за рішенням Кабінету Міністрів України може бути надано повноваження:

- укладати державні контракти з виконавцями державного замовлення для потреб вищого навчального закладу;

- приймати рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію підприємств, установ, організацій, структурних підрозділів вищого навчального закладу;

- вносити пропозиції щодо передачі об'єктів вищого навчального закладу до сфери управління інших органів, уповноважених управляти державним майном, у комунальну власність та передачі об'єктів комунальної власності у державну власність і віднесення їх до майна вищого навчального закладу;

- виступати орендодавцем нерухомого майна, що належить вищому навчальному закладу;

- встановлювати і присвоювати вчені звання доцента чи професора вищого навчального закладу;

- визначати та встановлювати власні форми морального та матеріального заохочення працівників вищого навчального закладу.

Таким чином, в оскаржуваних правовідносинах вищий навчальний заклад та його ректор не є субєктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, немає відносин влади і підпорядкування, оскільки останні не здійснюють владних управлінських функцій відносно позивача.

Водночас, у випадку неналежності суб'єкта (у тому числі - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах до владної управлінської сфери та невиконання ним відповідних функцій щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави вважати, що спірні правовідносини між позивачем та Ректором Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара мають ознаки публічно-правових відносин, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в означеній частині не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 необхідно відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом в частині вимог до Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара в особі Ректора ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення, скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії, розяснивши позивачці, що спір у вказаній частині має вирішуватись місцевим судом загальної юрисдикції за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Стосовно решти позовних вимог ОСОБА_1, звернутих до Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України в особі Міністра ОСОБА_2, є необхідним зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Проте, вказані вимоги Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не виконано, тобто до позовної заяви не додано будь-яких доказів, які б свідчили:

- про навчання ОСОБА_1 в Німеччині в університеті ЛюдвігМаксимилиан, м. Мюнхен,

- про сплату позивачем судового збору або про наявність пільг щодо його сплати (зафіксовано в акті про нестачу матеріалів від 11 серпня 2011 року).

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у статті 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Крім того, вище зазначене рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом в частині вимог до Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара в особі Ректора ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення, скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії, - передбачає необхідність уточнення позову в частині визначення сторін, вимог позивача та їх обґрунтування.

Зазначені вище недоліки є підставою для залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 в частині вимог до Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України в особі Міністра ОСОБА_2 про визнання бездіяльність протиправною та зобовязання вчинити дії, а також надання позивачу десятиденного строку з дня отримання копії даної ухвали суду для усунення вказаних недоліків шляхом направлення до Окружного адміністративного суду міста Києва:

- приведену у відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву (в частині визначення сторін, вимог позивача та їх обґрунтування) з її копіями у кількості, що відповідає кількості осіб, визначеним у позові як відповідач та третя особа,

- документу, який свідчить про сплату судового збору або про наявність пільг у позивача щодо його сплати,

- підтвердження того, що ОСОБА_1А навчається в Німеччині в університеті ЛюдвігМаксимилиан, м. Мюнхен.

Керуючись статями 17, 106, 108, 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суддя Окружного адміністративного суду міста Києва

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_1 відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом в частині вимог до Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара в особі Ректора ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення, скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії.

Розяснити ОСОБА_1, що позовні вимоги до Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара в особі Ректора ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення, скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії підлягають вирішенню місцевим судом загальної юрисдикції за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог до Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України в особі Міністра ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, встановивши десятиденний строк для усунення недоліків заяви в означеній частині з дня отримання копії даної ухвали суду.

Попередити ОСОБА_1 про наслідки недотримання вимог суду про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію даної ухвали суду направити на адресу ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) О.В. Пісоцька