Справа № 1718/2-а-1010/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Товстики І.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" квітня 2012 р. Справа № 1718/2-а-1010/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "19" липня 2011 р. справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2011 року ОСОБА_4 звернулася до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання протиправною бездіяльності щодо перерахунку та виплати пенсії за віком, визнання протиправною бездіяльності щодо здійснення нарахування та виплати доплати до пенсії як постраждалому від Чорнобильської катастрофи.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 19 липня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_4 пенсії по віку відповідно до ст.ст.40,42 Закону України Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування.

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області провести перерахунок пенсії по віку ОСОБА_4 з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік з 06 лютого 2011 року, виплатити різницю між перерахованою і виплаченою сумами пенсії з 06 лютого 2011 року.

Визнано неправомірною бездіяльність ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області в частині перерахунку та виплати ОСОБА_4 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю ОСОБА_4 та виплатити її, починаючи з 11 жовтня 2010 року по 18 червня 2011 року відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з урахуванням виплачених сум.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати вищезазначену постанову та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та продовжує працювати. Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивач вважає, що відповідач при перерахунку пенсії повинен застосовувати середню заробітну плату за 2010 рік.

Задовольняючи позов в цій частині, суд першої інстанції дійшов висновків, що при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосувати показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо дій відповідача при перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру та застосування показника середньої заробітної плати працівників відповідно до ст.ст.40,42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 і визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058 від 9 липня 2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України, приписи постанови №530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" не можуть застосовуватись до спірних відносин, відтак правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні так і середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2010 рік відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в частині зобовязання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області провести перерахунок пенсії по віку ОСОБА_4 з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік з 06 лютого 2011 року, виплатити різницю між перерахованою і виплаченою сумами пенсії, яка була прийнята з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови в цій частині про відмову в задоволенні позову.

Щодо решти позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі як пенсіонер по віку і отримувала в 2010-2011 роках додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачену ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( надалі Закон № 796-ХІІ), але з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року.

ОСОБА_4 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 3 згідно посвідчення серія Б №356307 від 25.12.1993 року, є працюючим пенсіонером, постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно положень ч.1, ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, зокрема в розмірі двох мінімальних заробітних плат за проживання у зоні гарантованого добровільного відселення.

Судом встановлено, що позивач не є непрацюючим пенсіонером, в зв"язку з чим приходить до правильного висновку, що позовна вимога ОСОБА_4 в частині визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати доплати до пенсії як постраждалому від Чорнобильської катастрофи за проживання на території гарантованого добровільного відселення згідно ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є необгрунтованою.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретний розмір доплати в твердій грошовій сумі та у розмірі до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру додаткової пенсії застосуванню підлягає саме ст. 51 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ за №530 від 28.05.2008 р., яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Таким чином, постанова суду першої інстанції в цій частині є законною та обґрунтованою підстави для її скасування в цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 19 липня 2011 року скасувати в частині зобовязання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області провести перерахунок пенсії по віку ОСОБА_4 з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік з 06 лютого 2011 року, виплатити різницю між перерахованою і виплаченою сумами пенсії та прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Спортивна, 6,с.Кричильськ,Сарненський район, Рівненська область,34500

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області вул. Суворова, 8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500