Справа № 22-а/0690/3202/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області

Справа № 22-а/0690/3202/11
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: Гансецької I.A.
суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.
з участю секретаря: Жовновської О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 червня 2009 року
у справі за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_1 при визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та стягнення коштів,-
в с т а н о в и л а :
У березні 2009 року позивачі звернулись до суду з позовами до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та стягнення коштів.
Зазначали, що вони проходять військову службу у військовій частини НОМЕР_1 та відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають право на одержання за рахунок держави грошового забезпечення, а також речового майна і продовольчих пайків або за їх бажанням грошову компенсацію замість них.
Посилаючись на те, що всупереч вимогам зазначеного Закону відповідачем припинена виплата грошової компенсації вартості продовольчого пайка, просили визнати такі дії відповідача неправомірними та стягнути на їх користь грошову компенсацію вартості продовольчого пайка за нормою №7, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 316 від 12.03.1996 року з 11.03.2000 року в сумі 41 852,26 грн., враховуючи у розмір компенсації вартість набору продуктів за нормою №1, виходячи з інформації, наданої Головним управління статистики у Житомирській області, та індексу інфляції.
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.06. 2009 року позови задоволено частково.
В апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_1 , з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і осіб, звільнених в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави фінансової, речової, продовольчої й інших видів забезпечення, що підтверджує гарантоване державою право на забезпечення військовослужбовців продовольчим пайком, але позивачі ні продовольчим пайком, ні грошовою компенсацією замість нього не забезпечувалися, тому мають право на отримання грошової компенсації за продовольчі пайки.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.
Відповідно до вимог частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`в редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Частиною 2 статті 9 Закону визначено, що порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.
На виконання вимог вказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 12 березня 1996 року №316 «Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ».
Дію частини 2 статті 9 вказаного Закону призупинено Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів`в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них. Закон набув чинності з 11 березня 2000 року.
З січня 2001 року-набула чинності стаття 16 Закону України «Про Збройні Сили України», якою військовослужбовцям гарантувалося одержання за рахунок держави житла, фінансового, речового, продовольчого, медичного (у тому числі санаторно-курортного) та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України і враховують характер та умови службової діяльності, стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.
Закон не передбачав отримання грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення.
29 березня 2002 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації», яка також не передбачала компенсації за продовольче забезпечення.
Тобто, грошова компенсація замість продовольчих пайків була передбачена законодавством України в період з 20 грудня 1991 року по 11 березня 2000 року.
Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, тому скасовує постанову суду та ухвалює нове рішення про відмову в позовах.
Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 червня 2009 року скасувати.
Постановити нове рішення.
Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в задоволенні позову до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та стягнення коштів за безпідставністю.
Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішення суду апеляційної інстанції.
Головуючий:
Судді: