Справа № 22-а-25511/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді: Олійника В.І.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Білоконь О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про зобовязання проведення перерахунку пенсій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона, як інвалід 2 групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, має право на державну пенсію, розмір якої не може бути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а також має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідачем державна пенсія та пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується їй в значно нижчому розмірі. А тому позивач, просить суд зобовязати УПФУ у м. Білій Церкві, провести перерахунок пенсії та виплату пенсії, згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік».

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, і посилаючись на статтю 50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року, № 10-рп від 22 травня 2008 року просить суд визнати дії УПФУ у м.Білій Церкві щодо відмови провести перерахунок та виплату пенсії неправомірними, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Біла Церква провести перерахунок, визначити розмір та виплатити заборгованість, яка утворилась внаслідок неправильного обчислення, а, також, щомісячно виплачувати їй починаючи з 1 січня 2009 року державну пенсію згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 відсотків від мінімальної пенсії за віком, з встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальної пенсії за віком, яка становить 470 грн. - з 1 лютого 2008 року, 481 грн. - з 1 квітня 2008 року, 482 грн. - з 1 липня 2008 року, 498 грн. - з 1 жовтня 2008 року.

Постановою Ржищівського районного суду Київської області від 01 березня 2010 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області щодо відмови провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 -неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області починаючи з 1 січня 2009 року провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1, згідно ч.4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком з встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» мінімальної пенсії за віком.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку у відповідача, є непрацюючим пенсіонером і постійно проживає на території Білоцерківського району тобто в зоні посиленого радіологічного контролю, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч.4 ст.54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі: інвалідам 2 групи 75% мінімальної пенсії за віком.

При винесені постанови про часткове задоволення позовів, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 50, 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивачівідповідно до вказаних нормативно-правових актів маютьправо на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині поновлення позивачу строку звернення до суду та задоволення позовних вимог щодо періоду проведення донарахування та виплату щомісячних доплати та додаткової пенсії, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 січня 2009 року.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поновлюючи позивачу строк звернення до суду та зобовязуючи відповідача провести нарахування та виплату щомісячних доплати та додаткової пенсії за вказані вище періоди, суд першої інстанції не взяв до уваги момент звернення позивача до суду, а саме, 4 лютого 2010 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві а.с. 2) та вимогу відповідача про відмову у задоволенні адміністративного позову у звязку з пропуском позивачем строку для звернення до суду, передбаченого статтею 99 КАС України, оскільки, відповідно до ст.100 КАС пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Тому, враховуючи положення ст.99 КАС, Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, момент звернення до суду (4 лютого 2010 року згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві а.с.1) та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню від 4 лютого 2009 року.

Таким чином рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 201 КАС України в звязку з помилковим застосуванням судом норм процесуального права підлягає зміні в частині визначення моменту, з якого необхідно здійснити перерахунок розміру пенсійного забезпечення позивача.

.

Керуючись ст. ст. 197,201,198, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2010 року змінити в частині періоду за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата ОСОБА_2 державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсій страхування» та ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з «4 лютого 2009 року».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: