Справа № 22-а-18598/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Олійника В.І.,

суддів: Малорода О.І., Білоконь О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області про зобовязання відповідача провести виплату підвищення до пенсії як дитині війни, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2009 року позивач звернувсядо суду з позовом, посилаючись на те, що він має статус дитини війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» йому повинна виплачуватися з 01 січня 2006 року соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але в порушення вимог діючого законодавства відповідачем ця допомога не виплачувалася. А тому позивач просив суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, зобовязати відповідача здійснити нарахування на його користь недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2006 рік в розмірі 1290,60 грн., за 2007 рік в розмірі 1453,71 грн., за 2008 рік 1158,60 грн., зобовязати відповідача нараховувати в подальшому соціальну допомогу до його пенсії як дитині війни в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Після уточнення позовних вимог, просив визнати відмову відповідача щодо нарахування йому та виплати вказаного підвищення до пенсії неправомірною та зобовязати відповідача провести йому нарахування та виплату підвищення до пенсії за період з 01 січня 2006 року по листопад 2009 року, встановивши його на рівні 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, зобовязати відповідача нараховувати в подальшому підвищення до йго пенсії як дитині війни в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області щодо нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у відсотках до розміру мінімальної пенсії за віком.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області провести нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_1, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі 30 відсотків від визначеного законом розміру мінімальної пенсії за віком (розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого в Законі про державний бюджет на відповідний рік) за період з 01 листопада 2008 року по 30 листопада 2009 року з урахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачперебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачмає право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка виплачувалась позивачу у значно меншому розмірі.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2009року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий
Судді: