Справа № 754/11003/15-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/390/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира 3 роти 4 батальйону Управління патрульної служби МВС України в м. Києві рядового міліції Сидоренка Антона Вадимовича, Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом.

В позовних вимогах позивач просить: визнати дії командира 3 роти 4 батальйону Управління патрульної служби МВС України в м. Києві Сидоренка А.В. щодо складання постанови серії ПС2 №486152 від 18.07.2015 року про адміністративне правопорушення про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП незаконними; визнати постанову серії ПС2 №486152 від 18.07.2015 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі - закрити; зобов»язати Управління патрульної служби МВС України в м. Києві викреслити з відповідної бази даних запис про здійснення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 18.07.2015 року командиром 3 роти 4 батальйону Управління патрульної служби МВС України в м. Києві рядовим міліції Сидоренком А.В. відносно неї було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та винесено постанову про адміністративне правопорушення, серія ПС2 №486152, згідно якої на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Як зазначає позивач, вона ПДР України не порушувала та вважає дії інспектора неправомірними.

Представник позивача в судовому засіданні подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, просила крім вимог наведених в позовній заяві також розглянути вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі витрат, пов»язаних з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 2 000 грн., позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні з наведених в письмових запереченнях підстав.

Відповідач командир 3 роти 4 батальйону Управління патрульної служби МВС України в м. Києві рядовий міліції Сидоренко А.В. в судовому засіданні не визнав пред»явлені до нього позовні вимоги, зазначивши, що його дії при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та постанови в справі про адміністративне правопорушення є законними. Крім того, позивач на місці порушення нею ПДР визнавала свою провину в повному обсязі, тому їй було призначено мінімальний штраф, що передбачений санкцією ч. 1 ст.122 КУпАП.

Вислухавши думку представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.07.2015 року командиром 3 роти 4 батальйону Управління патрульної служби МВС України в м. Києві рядовим міліції Сидоренком А.В. складено протокол Серія АП2 №213890 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП, яка близько 18 год. 45 хв. 18.07.2015 року на по вул. Жукова,45 в м. Києві керуючи автомобілем НОМЕР_1 перетнула подвійну суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки, чим порушила вимоги п.1.3 дод.2 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Цього ж дня, на підставі даного протоколу, командиром 3 роти 4 батальйону Управління патрульної служби МВС України в м. Києві рядовим міліції Сидоренком А.В. винесено постанову Серії ПС2 №486152 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тому, суд, враховуючи пояснення представника позивача в судовому засіданні та надані письмові докази приходить до висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відповідачем.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, оскільки відповідач в судовому засіданні доказів на підтвердження правомірності своїх дій суду не надав, тому суд приходить до висновку про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Водночас, суд не вбачає підстав для закриття провадження у адміністративній справі, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 222 КУпАП суд не наділений повноваженнями закривати провадження у адміністративній справі за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги в частині зобов»язання відповідача викреслити з відповідної бази даних запис про здійснення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП суд також залишає без задоволення, оскільки відповідно до норм чинного законодавства це не входить до компетенції суду.

Щодо вимог позову про стягнення витрат на правову допомогу то суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира 3 роти 4 батальйону Управління патрульної служби МВС України в м. Києві рядового міліції Сидоренка Антона Вадимовича, Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №486152 від 18 липня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі компенсуються за рахунок коштів з Державного Бюджету України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко