Справа № 2а-19331/10/2670
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

місто Київ

28 квітня 2011 року Справа №2а-19331/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

судді: Пісоцької О.В.,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у приміщенні суду у місті Києві у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_2
простягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі міста Києва (далі ДПІ у Голосіївському районі, позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2, відповідач), в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 90340грн. 00коп., яка виникла у звязку з несплатою штрафних санкцій за порушення норм законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при проведенні перевірки з питань дотримання відповідачем порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки та наявності торгових патентів і ліцензій, податковим органом встановлено порушення пунктів 9, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, у результаті чого позивачем прийнято рішення від 07 вересня 2010 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 90340грн. 00коп.

У судовому засіданні представник позивача просив вимоги ДПІ у Голосіївському районі просив задовольнити.

Відповідач заперечень проти позову суду не надав, у судове засідання не прибув, тоді як про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень). Будь-яких заяв чи клопотань відповідача про відкладення судових засідань або повідомлень про наявність поважних причини неприбуття до суду не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд даної справи здійснюється на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 28 квітня 2011 року о 10год. 23хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі докази, врахувавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 03150, АДРЕСА_1) зареєстрований Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією як фізична особа - підприємець 13 липня 1994 року.

Відповідач обліковується в ДПІ у Голосіївському районі як платник податків з 13 липня 1994 року (за №3070; довідка позивача від 25 березня 2011 року).

У серпні 2010 року посадовими особами ДПІ у Голосіївському районі згідно направлення на перевірку від 17 серпня 2010 року №556 проведено перевірку господарської одиниці відповідача кіоску, що розташований за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, 5.

Під час перевірки податковим органом виявлено, що відповідачем не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в поточному звіті реєстратора розрахункових операцій, на загальну суму 1000грн. 00коп., що є порушенням вимог пункту 13 статті 3 Закону України №265/95-ВР.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом встановлено наявність готівки в національній валюті України у сумі 1000грн. 00коп. Сума готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, склала 0грн. 00 коп., у зв'язку з чим співробітниками податкової інспекції була виявлена невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в поточному звіті реєстратора розрахункових операцій, на загальну суму 1000грн. 00коп. Так, під час перевірки також встановлено, що ФОП ОСОБА_2, в порушення вимог пункту 9 статті 3 Закону України №265/95-ВР, не забезпечено щоденне друкування на реєстраторі розрахункових операцій 251 фіскального звітного чеку.

За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки та наявності торгових патентів і ліцензій від 25 серпня 2010 року №0805/26/50/23/НОМЕР_1 (далі акт перевірки).

Продавець ОСОБА_3 від підписання акту перевірки та отримання його примірника відмовилась.

На підставі акту перевірки ДПІ у Голосіївському районі прийнято рішення від 07 вересня 2010 року № про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 90340грн. 00коп.

Зазначене рішення направлено податковим органом за юридичною адресою відповідача засобами поштового звязку та повернуто у звязку з закінченням терміну зберігання.

Встановивши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі Закон України №265/95-ВР) передбачено, що контроль за додержанням суб`єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Згідно зі статтею 1 зазначеного Закону, реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами субєктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі субєкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та субєктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до абзацу 3 статті 2 Закону України №265/95-ВР, розрахункова операція це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий товар (ненадану послугу), а в разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Згідно з абзацом 15 статті 2 зазначеного Закону, розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Пунктом 3.1 розділу 3 Положення про форму та зміст розрахункового документа, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року №614, встановлено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) це розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Обовязковими реквізитами фіскального касового чека є, зокрема, його порядковий номер, найменування, кількість і вартість товару (послуг), дата й час проведення розрахункової операції та напис «фіскальний чек».

Відповідно до пункту 4.4 розділу 4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року №614, реєстрація продажу товару (оплати послуги) через реєстратор розрахункових операцій проводиться одночасно з розрахунковою операцією; розрахунковий документ має видаватися покупцеві не пізніше завершення цієї операції; вона вважається проведеною через РРО, якщо дані про її обсяг уведені в режимі реєстрації.

Згідно з пунктом 9 статті 3 Закону України №265/95-ВР суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідальність за невиконання зазначених обовязків передбачена пунктом 4 статті 17 Закону України №265/95-ВР у вигляді фінансової санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, податковий орган, встановивши при проведенні перевірки порушення відповідачем вимог пункту 9 статті 3 Закону України №265/95-ВР, що виявилось у незабезпеченні щоденного друкування на реєстраторі розрахункових операцій 251 фіскального звітного чеку, правомірно застосував до відповідача фінансову санкцію у розмірі 85340грн. 00коп.

Крім того, пунктом 13 статті 3 Закону України №265/95-ВР передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно зі статтею 2 Закону України №265/95-ВР, місце проведення розрахунків це місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Як встановлено судом вище, під час перевірки виявлена невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в поточному звіті реєстратора розрахункових операцій, на загальну суму 1000грн. 00коп.

Відповідно до статті 22 Закону України №265/95-ВР у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до субєктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у пятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Так, відповідно до положень зазначеної норми Закону податковий орган, виявивши при проведенні перевірки порушення вимог пункту 13 статті 3 Закону України №265/95-ВР, що полягало у невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, відображеній у денному звіті, на загальну суму 1000грн., правомірно застосував до відповідача фінансову санкцію у розмірі 5000грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості по штрафних (фінансових) санкціях, що підлягають сплаті відповідачем до бюджету, становить 90340грн. 00коп.

Відповідно до положень пункту 11 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04 грудня 1990 року №509-ХII, фінансові (штрафні) санкції, суми недоїмки, пені, накладені (застосовані) органами державної податкової служби України, сплачуються платниками податків добровільно або стягуються у судовому порядку органами державної податкової служби.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду надано не було.

На час вирішення даного спору заборгованість зі сплати відповідачем штрафних (фінансових) санкцій не погашена, доказів оскарження в судовому порядку рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідачем суду не надано.

Враховуючи наведені обставини, межі заявлених позовних вимог та системний аналіз положень чинного законодавства, а також наявність заборгованості за відповідачем зі сплати штрафних санкцій до державного бюджету у розмірі 90340грн. 00коп., суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 7, 9, 11, 69-71, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (03150 АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість зі сплати штрафних санкцій у розмірі 90340грн. 00коп. (девяносто тисяч триста сорок гривень 00коп.) на користь державного бюджету (р/р 0002, банк одержувача - ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис)ОСОБА_4
З оригіналом згідно.

Суддя О.В. Пісоцька