Справа № 2-а-2699/2010
Суддя: Пелих О. О.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а-2699/2010 р.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2010 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю сторін

позивача не зявився,

відповідача не зявився,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені Старобільського районного суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Луганської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 про скасування рішення субєкта владних повноважень ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Луганської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 про скасування рішення субєкта владних повноважень.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 01 серпня 2010 року приблизно в 23-00 годині він керував автомобілем марки ВАЗ-21104 реєстраційний номер АН 91-22 Е1. У населеному пункті в с.Біле на а/д Луганськ Донецьк був зупинений інспектором Луганської роти ДПС ОСОБА_2, який вказав йому на те, що він у населеному пункті де дозволяється рух із швидкістю 60 км/год рухався із швидкістю 85 км/год., посилаючись при цьому на дані на пристрої для вимірювання швидкості, на якому була відображена швидкість з якою він начебто рухався. Після на підставі усних звинувачень у відношенні нього склав протокол про адміністративне правопорушення за невиконання вимог п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України (далі ПДР) та виніс постанову ВВ №183699 від 01.08.2010 р., згідно з якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 300 гривень. При цьому в порушення вимог ст..285 КУпАП копія постанови йому вручена не була. Про складення у відношення нього протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови йому стало відомо лише 12.10.2010 р. в ОДАІ м.Старобільська. Заперечував проти того, що швидкість, яка була зафіксована на радарі була тією швидкістю з якою він безпосередньо рухався. Свідків, які б могли підтвердить ймовірність порушення ним ПДР не було. Просив суд поновити йому строк для звернення до суду з позовом та змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення та застосувати до нього ст.22 КУпАП звільнивши від адміністративної відповідальності і обмежившись усним зауваженням.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач інспектор Луганської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. В своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КупАП, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.102 КАС України, ст.289 КУпАП суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення вважаючи, що підстави на які посилається позивач і з яких він був пропущений, а саме порушення відповідачем вимог ст.285 КУпАП, є поважними.

Інспектором Луганської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за те, що він 01.08.2010 року в 23.20 годин керуючи автомобілем ВАЗ-21104 реєстраційний номер АН 91-22 Е1 в с. Біле на 573 км а/ш М-04, перевищив встановлену швидкість руху, рухався зі швидкістю 85 км/год., чим порушив п.12.9 ПДД України.

За вчинення вказаного правопорушення у справі про адміністративне правопорушення було винесено постанову ВВ №183699 від 01 серпня 2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУоАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/ год.

Відповідно п.12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п.12.4- 12.7...

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються ... показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 видно, що швидкість руху транспортного засобу, яким він керував вимірювалася приладом Іскра №19701, але при цьому до справи не долучено свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки на підставі якого прилад Іскра №19701 є придатний та допускається до використання.

З пояснень осіб зазначених відповідачем, як свідків вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом встановлено, що позивач у населеному пункті рухався зі швидкістю 85 км/г. Проте, як зазначав в адміністративному позові позивач на місці зупинки його автомобіля інспектором жодного свідка не було.

На підставі ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги наведене, то те, що позивач вперше притягається до адміністративної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, нікому його діями шкоду не завдано, вважає за можливе змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення - постанову серії ВВ №183699 від 01 серпня 2010 року щодо накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 грн. скасувати. ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, що мало місце 01.08.2010 р. передбаченого ч.1 ст.122 КУоАП і відповідно до ст.22 КУпАП, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.63 Конституції України, ч.1 ст.122, ст.251 КУоАП, ст.ст.10,11, 12, 72, 86, 159-163, 1712, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Луганської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 про скасування рішення субєкта владних повноважень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Постанову інспектора Луганської роти дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії ВВ №183699 від 01 серпня 2010 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУоАП і відповідно до ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Пелих