Справа № 22-а-24816/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Київської області у складі:

головуючого: судці Воробйової Н.С.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Семенцова Ю.В.,

розлянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської

області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у

Рокитнянському районі Київській області на постанову Рокитнянського районного суду Київської

області від 18 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління

пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київській області про визнання відмови

неправомірною, зобовязання провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду,

заподіяну здоровю та доплати до пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулася до Рокитнянського районного суду Київської

області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в

Рокитнянському районі Київської області про визнання неправомірними дії відповідача щодо

відмови в проведенні перерахунку та виплаті додаткової пенсії та зобовязання провести

перерахунок та виплату додаткової пенсії з 22 травня 2008 року згідно ст. 51 Закону України «Про

статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім

того, просила суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених

прав, свобод та інтересів за період з 22 травня 2008 року.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 18 березня 2010 року

позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в

Рокитнянському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1, як особі, яка потерпіла

внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 у проведенні нарахування та виплати доплати до

пенсії та проведенні перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю,

відповідно до вимог ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 26 серпня 2008 року -

протиправними. Зобовязано відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_1

як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, щомісячної доплати до

пенсії відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі однієї мінімальної заробітної

плати та провести перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну

здоровю, в розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону

України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", починаючи з 26 серпня 2008 року з урахуванням виплачених

сум вказаної доплати. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення Рокитнянський районним судом Київської області норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,

колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, перебуває на обліку в управління Пенсійного

фонду України в Рокитнянському районі Київської області, як непрацюючий пенсіонер та є

зареєстрованим і постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке

згідно постанови КМ України від 23 липня 1991 року за № 106 віднесено до зони посиленого

радіоекологічного контролю. Позивачу управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському

районі Київської області проводить виплати щомісячної доплати до пенсії відповідно до ст. 39

Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи" в сумі 5 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої громадянам, ясі працюють

на територіях радіоактивного забруднення у зоні посиленого радіоекологічного контролю

провадиться оплата - одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4

встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю,

яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Ст. 51 цього Закону передбачено, що додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, громадянам

віднесеним до 4 категорії потерпілих, виплачується у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

ОСОБА_1 оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримувала додаткову пенсію

значно нищу, ніж це передбачено ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,

які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернувся до суду за

захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до

висновку про порушення відповідачем норм ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія судців вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого

самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень

та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України

(ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів

над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 1 від

З січня 2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим

категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету",

суперечить ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи", та ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи

державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов2язані діяти ще на

підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України та Законами

України, оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на

ст. 62 Закону7 України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", якою встановлено, що розяснення порядку застосування цього

Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є

обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної

виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості

та форм власності.

Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи

положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії

за віком, розмір якої визначається лише за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України

«Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта,

який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано

неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрема і пункт яким було внесено на 2008 рік зміни до ст. 51 Закону України "Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині

визначення додаткової пенсії потерпілим 4 категорії в розмірі 5 відсотків прожиткового мінімуму

для непрацездатних громадян..

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996

року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця", судам необхідно

виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти

Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету

Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи

рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування,

накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій

тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав

застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який

регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність

судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають

застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні

права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг

встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є

людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх

утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є

невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або

внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є

обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом

України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу

перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а

йому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і

гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може

будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних

відносин.

Суд першої інстанції доцільно взяв до уваги ч. 2 ст. 99 КАС України, якою встановлений

річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється

з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи

інтересів.

З урахуванням того, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні

Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області з 26 серпня 2008

року, є непрацюючим пенсіонером та отримує пенсію згідно з Законом України «Про

загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та є особою, що постраждала

внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, то суд першої інстанції правомірно вважав

за необхідне відмовити в частині вимог позивача за період з 22 травня 2008 року по

25 серпня 2008 рік (включно). Тобто з урахуванням вище викладеного, суд першої інстанції

правильно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

задовольняючи позовні вимоги починаючи з 26 серпня 2008 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції

правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм

матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

За таких підстав апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському

районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від

18 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління

пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київській області про визнання відмови

неправомірною, зобовязання провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду,

заподіяну здоровю та доплати до пенсії - без змін.

Керуючись ст. ст. 197,198,200,205,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської

області відхилити, постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 18 березня 2010

року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в

касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після

набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: