Справа № 2а-1754/12/2670
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2012-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-1754/12/2670

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

09 лютого 2012 року № 2а-1754/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шарпакова В.В., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Верекон"

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Києва

про

скасування податкового повідомлення-рішення від 26.08.2011р. №000563/2303

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Верекон»(далі по тексту - позивач) звернулось до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва (далі по тексту - відповідач) про скасування податкового повідомлення – рішення № 000563/2303 від 26 серпня 2011 року.

Ознайомившись з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Верекон» суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви, зокрема, додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Суд звертає увагу, що позивачем додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання до адміністративного суду позову немайного характеру, відповідно до якої позивачем сплачено - 32,19 грн., а при цьому заявлено адміністративний позов майнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України “Про судовий збір”за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

При цьому, пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У листі Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2012 року № 165/11/13-12 визначено, що адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про скасування податкового повідомлення – рішення, яке є рішенням про визначення грошових зобов'язань платників податків, позивач повинен сплатити судовий збір за подання до адміністративного суду майнового характеру у розмірі 1 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Верекон» без руху, з наданням позивачу часу для усунення недоліків у строк до 27 лютого 2012 року.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу позивача, щодо наслідків визначених пунктом 1 частиною 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Згідно з частиною другою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись статтями 105-108, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Верекон" без руху .

2.Встановити позивачу строк до 27 лютого 2012 року для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шарпакова В.В.