Справа № 22-а-3470/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобовязання провести нарахування і виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за липень-грудень 2007 року,

встановила:

В лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, неправомірною та зобов'язати відповідача здійснити нарахування їй як дитині війни, державної соціальної допомоги у змірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та забезпечити виплату за період липень-грудень 2007 року в розмірі 735,00 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2009 року задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача у відмові провести перерахунок та виплату позивачці щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачці недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року.

В апеляційній скарзі УПФУ у Білоцерківському районі Київської області просить „ зсувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.І ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон >»<ановлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків м;чімальної пенсії за віком.

~ Згідно ст.7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у Білоцерківському районі Киїївсьої області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів іч^тжає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної ґ лгримки.

> J

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких заі юдавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивачки на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від

22.05.2008року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внє^ іня змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані

цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до пр ильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження чцйдо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, колегія судді не може погодитись з висновком суду в частині зобовязання вЬтювідача нарахувати та виплатити на користь позивачки недораховану щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Враховуючи положення ст.99 КАС за яким для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити, оскільки як вбачається з реєстраційного штампу позовної заяви (а.с.1) ОСОБА_1 Т.1. звернулася до суду в лютому 2Л'^9 року, тобто поза межами строку, встановленого ст.99 КАС України. Поважних г^ртічин для відновлення цього строку колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови суду від 13 квітня 2009 року та про прийняття нової постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 7^9 року скасувати, та прийняти нову постанову.

В задоволені позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання перерахунку та виплати щомісячної держаної допомоги - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: