Справа № 346/2441/15-а, 2а-346/84/15
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р. Справа № 876/7237/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

26.05.2015 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про перерахунок пенсії

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем всупереч Закону України «Про державну службу» не враховано матеріальну допомогу (як на оздоровлення, так і на вирішення соціально - побутових питань) та індексацію заробітної плати до суми заробітної плати для обчислення пенсії.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї та Коломийському районі про перерахунок пенсії за період з 19 липня 2013 року по 25 листопада 2014 року включно залишено без розгляду. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї та Коломийському районі щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї та Коломийському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 25 листопада 2014 року і включити до заробітку, з якого визначалась пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, зазначені в довідці № 307 від 18 травня 2015 року, на які нараховувався і сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В решті позову відмовлено.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на те, що виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати не є складовими заробітної плати державного службовця, тому зараховувати їх в суму заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» немає підстав.

В разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при призначенні пенсії позивачці до її заробітку для обчислення пенсії повинен був врахувати суму виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, оскільки таке право передбачено Законом України «Про державну службу».

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивачка з 02.04.1992 р. по 19.07.2013 р. працювала на посаді секретаря судового засідання Коломийського міськрайонного суду, робота на якій давала право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» і відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», на одержання пенсії державних службовців мають право жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Відповідачем при призначенні позивачці розміру пенсії не включено до заробітку для обчислення пенсії такі види оплати праці (виплат, доходу) на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, суми отриманої нею матеріальної допомоги на оздоровлення та на допомоги для вирішення соціально-побутових потреб.

При зверненні ОСОБА_1 до відповідача із заявою про проведення їй перерахунку пенсії з врахуванням зазначених вище виплат та доплат, отримала відмову з посиланням на ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» (а.с.10).

Вважаючи таку відмову неправомірною позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.33 «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з ч.6 ст.33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці. Таким чином, індексація заробітної плати громадян є компенсаційними виплатами, що передбачена чинним законодавством, та такою, що входить в структуру заробітної плати в складі додаткової заробітної плати, як це передбачено ст.2 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до Закону України «Про оплату праці» розроблено «Інструкцію зі статистики заробітної плати», що затверджена Наказом Державного комітету статистики України №5 від 13.01.2004 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за №114/8713.

Підпунктом 2.2.7 п.2.2 даної Інструкції передбачено, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників.

А відповідно до п.п.2.3.3 п.2.3 Інструкції передбачено, що до складу інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, указаних у п.3.31).

Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових потреб та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів вважає доводи апелянта, про те, що вищенаведені допомоги та індексація заробітної плати не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру пенсії безпідставними, позовні вимоги такими які заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.3, 200, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2015 року у адміністративній справі №346/2441/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний