Справа № 2-а-713/10
Суддя: Єйбог І. М.
Дата ухвалення: 2010-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-713/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі: головуючого - судді Єйбога І.М. при секретарі Крамаренко A.B.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховка адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ м. Таврійськ при УДАІ УМВС ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У червні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 09.06.2010 року, стосовно нього відповідачем був складений протокол та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 255 грн. за порушення правил дорожнього руху України а саме перевищення швидкості.

Позивач просив скасувати, вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення оскільки вважає, що правила дорожнього руху України він не порушував. Вважає, що прилад «Візир» яким було проведено фіксацію вищевказаного правопорушення не працює в автоматичному режимі, а тому не може бути доказом по справі.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву в якій на позовних вимогах наполягав, справу просив розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ст.128 ч.4 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено:

Відповідно до протоколу ВТ № 158178 та постанови ВТ № 193955 від 09.06.2010 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 о 14.58 год. на автошляху Одеса-Мелітополь 298 км, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 94 км/год., в зоні дії дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.», чим порушив п. 12.9 «б» ПДР України, за вищевказане правопорушення на нього накладення стягнення за ст. 122 ч.І КУпАП в сумі 255 грн. Порушення було зафіксоване приладом «Візир» № 0812340.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наведених підстав.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі Конституції України та законів України.

У відповідності ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автономному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автономному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

До адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автономному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів, згідно до вимог ст.14-1 ч.І КУпАП.

Вказана норма статті застосовується лише у разі фіксації порушення працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами.

Відповідно до Інструкції з використання приладу «Візир», в графі «основні технічні характеристики» зазначено, що прилад працює виключно в режимах вимірювання швидкості, як стаціонарний або патрульний, але ніяк не автоматичний.

Радарний пристрій «Візир» неможливо налаштувати на вимірювання швидкості певної точки (конкретного автомобіля), оскільки радар вимірює всі швидкості машин у потоці руху і видає на монітор або швидкість найближчого обєкта або швидкість найшвидшого обєкта, в залежності від попередніх налаштувань приладу перед роботою (відповідно до Інструкції з використання приладу «Візир»)

Суд також враховує, що організація дорожнього руху здійснюється із застосуванням технічних засобів відповідно до правил і стандартів, відповідно до ст.27 Закону України «Про дорожній рух».

Спеціально контрольно-вимірювальні прилади для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, застосовуються згідно з інструкціями та методичними вказівками про порядок використання цих технічних засобів. До роботи із спеціальними технічними засобами допускаються працівники, які вивчили інструкції з їх експлуатації та склали заліки з правил їх застосування. Працівники, які не склали заліків, до роботи з такими засобами не допускаються ( п.13.1, п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України від 13.11.2006 року № 1111).

Згідно до вимог ст.9 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися якщо вони відповідають вимогам, щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації і, за умови, що вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Зі змісту ж оскаржуваної постанови не вбачається, хто саме був допущений до використання спеціального технічного засобу, чи вивчив він інструкції та чи склав залік з використання відповідного приладу.

Крім того, суд не може залишити поза своєю увагою, що в постанові пре накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, взагалі, не вказано, чі пройшов прилад «Візир», яким було проведено фіксацію, повірку або держави; метрологічну атестацію.

Відповідно до ч.І ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, w дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст.62 Конституції України.

Відповідачем, в порушення вимог ст.71 КАСУ, не наведено суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного . правопорушення, передбачений ст. 122 ч.І КУпАП і постанова про адміністративне правопорушення відповідно до п.З ч.І ст.293 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Сумнівів у зібраних доказах у суду не виникає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.З, 8, 21, 22, 26, 55, 64, 124 Конституції України, ст.ст.9, 122, ч.І. ст.247, 254, 256, 268, 271, 283, 287-288 КУпАП, ст.ст. 5, 7, 8, 9, 11, 14, 17, 18, 19,158, 160, 163 КАС України, п.22.9 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України , від 13.11.2006 року за № 1111, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову ВТ № 193955 від 09.06.2010 року, про накладення адміністративного стягнення за ст.122 ч.І КУпАП у вигляді штрафу відносно ОСОБА_1 в розмірі 255 грн., - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч.І КУпАП закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. М. Єйбог