Справа № 2-а-49/11
Суддя: Піскунов В.М.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-49/11

Рядок статзвіту № 29

18 січня 2011 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Піскунов В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВСУ в Волинській області в особі інспектора ДПС взводу №4, старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про вчинення адмінправопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У зазначеному позові ОСОБА_1 вказує, що 10.12.2010 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. У постанові вказано, що 10.12.2010 року о 19 год 10 хв, їдучи по автодорозі Київ-Ягодин (Ягозин), 449 км, керуючи автомобілем «Опель», д. н. з. ВК 8542 АМ на ділянці дороги з обмеженням максимальної швидкості 40 км/год та в зоні дії знаку 1.37 «Дорожні роботи», рухався зі швидкістю 62 км/год, чим порушив вимоги п.12.9 б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут» № 0802048.

Вказану постанову вважає незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки, зазначеного у ній порушенння Правил дорожнього руху не допускав. При складанні протоколу про адмінправопорушення та винесенні оспорюваної постанови, посадова особа не з'ясувала всіх обставин справи, що підлягають з'ясуванню та мають значення для правильного вирішення справи згідно ст. 280 КУпАП. Зокрема наявність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення. Так, відповідачем не було враховано його пояснень з приводу того, що він правил дорожнього руху не перевищував, оскільки згідно ПДР України додаткові обмеження швидкості руху можуть бути встановлені виключно у разі проведення дорожніх робіт разом з попереджувальним знаком 1.37 «Дорожні роботи», однак на той момент дорожні роботи не проводились. У разі, коли дорожні знаки обмеження руху 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» встановлені без проведення дорожніх робіт або залишені після їх завершення, водій не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху. За таких обставин у його діях не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився. Звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Беручи до уваги клопотання позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що адміністративний позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2010 р. відповідачем винесено постанову серії АС1 №051961 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановленої швидкості руху та накладено адміністративне стягнення в розмірі 255 грн.

Переконливих доказів у підтвердження вини позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

З наданих суду доказів вбачається, що порушення правил дорожнього руху позивач не допускав та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не вчиняв.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Але відповідач в судове засідання не з'явився, не надав достатніх доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача.

А тому в суду є підстави вважати позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження по справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову по справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11, 41, 71, 159, 160, 161, 171-2 КАС України, ст.ст.7, 9, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 284, 287, 288, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВСУ в Волинській області в особі інспектора ДПС взводу №4, старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про вчинення адмінправопорушення - задовольнити .

Постанову серії АС №051961 по справі про адміністративне правопорушення від 10.12.2010 року - скасувати.

Провадження у справі - закрити

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Піскунов В.М.