Справа № 805/3249/15-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 р. Справа №805/3249/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 13:40

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасенка І.М.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової А.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця Краснолиманського міського управління юстиції ОСОБА_2, державного виконавця Краснолиманського міського управління юстиції ОСОБА_4 про визнання дій державного виконавця незаконними та повернення помилково стягнуті кошти,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного виконавця Краснолиманського міського управління юстиції ОСОБА_2, про визнання дій державного виконавця незаконними та повернення помилково стягнуті кошти.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 жовтня 2014 року згідно з постанови ПС-1 № 206421 від 08.10.2014 року за порушення правил дорожнього руху на ОСОБА_1 було накладено штраф в сумі 510, 00 грн.

Позивач сплатив штраф 27.10.2014 року у відділені Ощадбанку, квитанція № 57 (а.с. 11).

25.05.2015 року ОСОБА_1 стало відомо, що в управлінні Пенсійного фонду України м. Красний Лиман знаходиться виконавчий лист по Постанові ВП № 45256744 від 20.01.2015 року.

Звернувшись до Краснолиманського управління юстиції, для ознайомлення із Постановою про звернення стягнення на доходи боржника, йому стало відомо про те, що на нього покладено подвійний штраф в сумі 1020 грн., виконавчий збір у сумі 102 грн. і витрати виконавчих дій 35 грн. за несвоєчасну сплату штрафу відповідно до ст. 308 КпАП.

25.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман із заявою про надання відомості щодо відрахування згідно Постанови ВП № 45256744 (а.с. 12).

25.06.2015 року Позивач звернувся із заявою до відділу Державної виконавчої служби Краснолиманського управління юстиції про закриття виконавчого провадження та повернення стягнутих коштів (а.с. 16), мотивуючи це тим, що він сплатив борг у розмірі 510 грн. та не згоден із тим, що з нього були утримані кошти у розмірі 1157,00 грн.

Листом № 4-35/1254 від 27.07.2015 року (а.с. 19) Відповідачем була надана відповідь ОСОБА_1, у якій вказано на те що, позивачем добровільно не виконано рішення про стягнення штрафу у встановлений Законом строк, у звязку із чим розпочато примусове виконання рішення, та відмовив позивачу у закритті виконавчого провадження та повернення стягнутих коштів.

Не погодившись із вищезазначеною відповіддю ОСОБА_1 звернувся із позовом до Донецького окружного адміністративного суду, в якому просив визнати незаконними дії державного виконавця Шевченко Є.І. та скасувати постанову ВП № 45256744 від 20.01.2015 року та зобовязати Краснолиманське управління юстиції повернути ОСОБА_1 кошти у сумі 1157, 00 грн.

31 серпня 2015 року Позивач через канцелярію суду надав уточнення позовної заяви, у якій просив скасувати Постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2015 року Головного державного виконавця Шестопалової Л.В.

15.10.2015 року позивач в судовому засіданні зменшив позовні вимоги у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України та просив їх залишити у первинній редакції

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти заявленого адміністративного позову, аргументуючи свою позицію тим, що позивач не ставив питання, щодо скасування постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. Тому повернення виконавчого збору у сумі 102 грн., та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 35 грн. не можливо, так як повернення можливе у разі скасування судом постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Крім того представник відповідача зазначив, що адміністративний штраф у сумі 1020,00 грн., стягнутий згідно з виконавчим документом, а сума штрафу була перерахована на розрахунковий рахунок 0001 в ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, ОКПО 38033949, тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення цих коштів з відділу ДВС Краснолиманського міського управління юстиції безпідставні, так як стягнуті кошти не зараховувалися на рахунок відповідача.

Просили відмовити у задоволені адміністративного позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, пояснення відповідача та представника відповідача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

29.10.2014 року до відділу Державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції надійшла постанова у справі про адміністративне правопорушення ПС 1 № 206421 (а.с. 54), видана 08.10.2014 року ВДАІ м. Красний Лиман із заявою про примусове виконання постанови з вхідним № 2677/4-34/3 щодо стягнення подвійного розміру штрафу у сумі 1020,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

29.10.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45256744 (а.с. 74) із наданням боржнику строку для самостійного виконання рішення.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику необхідно самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження із супровідними листами було направлено сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобовязані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Проте позивач проігнорував приписи вищевказаної норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 відповідного Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. До відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції підтверджень про повне чи часткове виконання відповідного рішення від боржника та від стягувача не надходило, тому державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

На виконання вищевказаної норми, відповідачем 06.11.2014 року була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору.

20.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

В ході примусового виконання постанови ПС1 № 206421, виданої 08.10.2014 року

ВДАІ м. Красний Лиман було встановлено, що боржник перебуває на обліку як отримувач пенсії в управлінні Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. 20.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, яку надіслано до бухгалтерії управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до

відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого

провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У судовому засіданні суд встановив факт порушення вищевказаної норми закону, проте позивачем не оскаржується саме постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 45256744 від 29.10.2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.01.2015 року ВП № 45256744 та постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 06.11.2014 року ВП № 45256744.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

24.07.2015 року до відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління надійшла постанова про звернення стягнення на доходи боржника із звітом про здійснення відрахування з пенсії боржника, згідно якого бухгалтерією управління ПФУ в м. Красний Лиман здійснено утримання штрафу у розмірі 1020, 00 грн., виконавчого збору у розмірі 102,00 грн., та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 35,00 грн. у повному обсязі з лютого 2015 року до травня 2015 року включно. 24.07.2015 року державним виконавцем було закінчено виконавче провадження ВП № 45256744 з примусового виконання постанови ПС 1 № 206421, виданої 08.10.2014 року ВДАІ м. Красний Лиман про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 1020, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

ОСОБА_1 сплатив штраф у сумі 510,00 грн. 27.10.2014 року, що підтверджується квитанцією філії Донецького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» № 57 від 27.10.2014 року (а.с. 11).

Постанову про накладення штрафу позивач отримав 08.10.2014 року, тобто строк для добровільного виконання був пропущений.

Згідно зі ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 відносно визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про звернення стягнення на доходи боржника ВП № 4526744 від 20.01.2015 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншою посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно наказу Міністерства фінансів України за № 787 від 03.09.2013 року «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», кошти повинні бути повернуті боржнику за його заявою, органами Казначейства.

Проте, як вбачається із матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1, він не звертався із такою заявою до органів Казначейства.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір повертається боржникові у разі закінчення виконавчого провадження у звязку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа. Інших випадків повернення виконавчого збору боржнику чинним законодавством України не передбачено.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій може бути оскаржена сторонами виконавчого провадження до суду у десятиденний строк. Заявник ОСОБА_1 не звертався відносно оскарження зазначених постанов.

Щодо пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Проте суд, вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду із поважних причин, виходячи із наступного.

ОСОБА_1 звертався із заявами до управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області та до Краснолиманського управління юстиції з проханням повернути йому стягнуті гроші.

Позивач 27.07.2015 року одержав письмову відповідь та Постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2015 року.

До Донецького окружного адміністративного суду Позивач звернувся 06.08.2015 року, про що свідчить поштовий штам на конверті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду із даним позовом з поважних причин, у звязку з чим цей строк підлягає поновленню.

У відповідності до ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Донецький окружний адміністративний суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 такий, що не підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного виконавця Краснолиманського міського управління юстиції ОСОБА_2, про визнання дій державного виконавця незаконними та повернення помилково стягнуті кошти відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 жовтня 2015 року.

Повний текст постанови складений 20 жовтня 2015 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексуадміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Тарасенко І.М.