Справа № 22-а-12892/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.

суддів: Коцюрби М.П., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

встановила:

В січні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, неправомірною та зобовязати відповідача здійснити нарахування йому як дитині війни, державної соціальної допомоги у розмірі 30 - відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист ~*ітей війни» та забезпечити виплату починаючи з 01.01.2006 по 31.12.2007 року в розмірі 2733 рн.ЗО коп В судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила суд зобовязати І відповідача провести нарахування вказаної соціальної виплати з 01.01.2006 року по 31.12.2008 І року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2009 І року задоволено. Визнано протиправними дії відповідача у відмові провести перерахунок та виплату позивачці щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачці недоплаченої як дитині війни І щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 26 листопада 2007 року по 31 грудня 2008 року.

В апеляційній скарзі УПФУ у Білоцерківському районі Київської області просить жасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.І ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, І посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх '.соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за Містом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна помога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за ом.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, ^бачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у Білоцерківському ідйоні Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст.

: Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну ідтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 ункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України »'Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів раїни", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був Укладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом /країни "Про соціальний захист дітей війни" права позивачки на державну соціальну Підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані ^конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку і про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у >>. порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність і^оджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті дом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, колегія судді не може погодитись з висновком суду в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивачки недораховану щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 26.11.2007 року по 31.12.2008 І року.

Враховуючи положення ст.99 КАС відповідно до якого для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна ^.оу.іа дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів, згідно рішення Конституційного уду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року та межі позовних вимог, останні піДл^гаюгї-

задоволенню з 22 травня 2008 року.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегій судців, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі - задовольнити частково.

Змінити постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2009 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області нарахувати на користь ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з

26.11.2007року по 31.12.2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31. грудня 2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді