Справа № 163/1571/15-а 2-а/163/33/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р. Справа № 876/8067/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Большакової О.О.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 13 липня 2015 року у справі №163/1571/15-а за позовом ОСОБА_2 до в.о. начальника Волинської митниці ДФС Андрейківа Андрія Івановича про визнання нечинною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2015р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до в.о. начальника Волинської митниці ДФС України Андрейківа А.І., просив визнати нечинною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 17.06.2015р. №0677/20505/2015, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.95 Митного кодексу України, притягнено до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 13.07.2015р. позов задоволено частково: постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС Андрейківа Андрія Івановича №0677/20505/2015 від 17.06.2015р. про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, скасовано, в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Любомльського районного суду Волинської області від 13.07.2015р. та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач щодо неможливості вивезення транспортного засобу «ALFA ROMEO 156» р.н. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3 до Волинської митниці ДФС (у тому числі і на митний пост «Луцьк») до закінчення строку транзитного перевезення (до 03.06.2015р.) з письмовою заявою про поломку автомобіля не звертався. Заява від 05.06.2015р. не є належним доказом по справі, оскільки подана вже після закінчення строку транзитного перевезення автомобіля. Відповідно до ч.1 ст.460 МК України умовами звільнення особи від відповідальності є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами. У даному випадку ПП ОСОБА_4 не є підприємством, установою, організацію, які повноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії. Окрім того, додані до адміністративного позову документи, не дають можливості встановити факт обставин непереборної сили чи аварії, та не є належними доказами у справі. Жодного доказу того, що ремонту зазначений транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, довідка не містить. Також позивач не надав договір (наряд-замовлення) про технічне обслуговування і ремонт колісних транспортних засобів. Ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивести згаданий автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування).

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, позивач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.06.2015р. на територію митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС заїхав автомобіль «ALFA ROMEO», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, який слідував з України в Республіку Польща під керуванням громадянина України ОСОБА_2.

Під час здійснення митного контролю та перевірки інформації, в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС, а також при опитуванні ОСОБА_2 встановлено, що 24.05.2015р. о 13 год. 30 хв. позивач ввіз такий на митну територію України для особистого користування з метою транзиту по спрощеній формі митного контролю «зелений коридор» через пункт пропуску «Угринів» Львівської митниці ДФС відповідно до ч.1 ст.381 Митного кодексу України.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення позивач надав довідку про те, що транспортний засіб марки «ALFA ROMEO», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, знаходився з 29.05.2015р. по 05.06.2015р. на ремонті, надав акт приймання виконаних робіт №53 від 05.06.2015р., Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, Свідоцтво платника єдиного податку, які були отримані на СТО «Вояж» від ПП ОСОБА_4

06 червня 2015 року посадовою особою Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №0677/20505/2015 відносно ОСОБА_2 за ознаками правопорушення передбаченого ч.2 ст.470 Митного кодексу України, з яким ознайомлено позивача під підпис та надано примірник протоколу 05.06.2015р. (а.с.33).

За результатами розгляду даного протоколу, 17 червня 2015 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС Андрейківим А.І. винесено постанову №0677/20505/2015 у справі про порушення митних правил, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.470 Митного кодексу України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн. (а.с.41-43).

У постанові зазначено, що 05.06.2015р. ОСОБА_2 перевищив встановлений ст.95 Митного кодексу України строк доставки товару, транспортного засобу марки «ALFA ROMEO», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів більше, ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Вважаючи, що постанова №0677/20505/2015 винесено з порушенням вимог Митного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення України, ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 90 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

На підставі аналізу вказаних норм, враховуючи, що ОСОБА_2 ввіз на митну територію України транспортний засіб особистого користування марки «ALFA ROMEO», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 через пункт пропуску «Угринів» Львівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» без сплати митних платежів та без здійснення письмового декларування, згідно чинного законодавства, що позивачем не заперечується, вказаний транспортний засіб перебував на митній території України в митному режимі транзиту до моменту його вивезення з митної території України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч.2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень ст.102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу (ч.5 ст.102).

Згідно з ч.8 ст.102 МК України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч.2 ст.470 МК України вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012р. №657 (далі-Порядок №657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п.3 Розділу 8 Порядку №657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2015р. ОСОБА_2 подав начальнику Волинської митниці ДФС заяву про продовження транзитного терміну перебування транспортного засобу «ALFA ROMEO», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 до 08.06.2015р. у зв'язку з технічною несправністю автомобіля, що перешкоджає подальшому руху (а.с.40).

В судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій представник відповідача не зміг пояснити походження вказаної заяви та спростувати її наявність в матеріалах наданих відповідачем.

Повторно вказану заяву позивачем подано 05.06.2015р. та зареєстровано відповідачем 05.06.2015р. за вх.№11382-1/50, що підтверджується відбитком штампу на відповідній заяві (а.с.57).

Відповідно до довідки, виданої ПП ОСОБА_4 від 05.06.2015р. автомобіль «ALFA ROMEO», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, знаходився з 29.05.2015р. по 05.06.2015р. в майстерні по ремонту автомобілів за адресом: АДРЕСА_1 (власник підприємець ОСОБА_4.) у зв'язку з ремонтом системи електрообладнання даного автомобіля (а.с.18).

Актом приймання виконаних робіт №53 від 05.06.2015р. та квитанцією до прибуткового касового ордера від 05.06.2015р. підтверджено виконання робіт: комп'ютерна діагностика, заміна іммобілайзера, програмування системи іммобілайзера, а також їх оплату (а.с.6-7).

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку видом господарської діяльності ОСОБА_4 є, зокрема, торгівля деталями та приладами, технічне обслуговування і ремонт автотранспортних засобів (а.с.20).

На підставі системного аналізу законодавчих положень та обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що усунення несправності в системі електрообладнання автомобіля «ALFA ROMEO», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, яка виникла незалежно від волі особи та спричинила пошкодження транспортного засобу, потребувало певного часу для відновлення можливості переміщення вказаного транспортного засобу з метою забезпечення виконання вимог законодавства України щодо вивезення такого за межі митної території України, про що відповідача було повідомлено. Технічну несправність автомобіля підтверджено документами, виданими уповноваженою особою, та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що одразу після закінчення ремонтних робіт позивач прибув на митний пост «Устилуг» з метою вивезення вказаного автомобіля.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що дії позивача не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу що перебуває під митним контролем, а тому вірним є висновок суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.2 ст.470 Митного кодексу України і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.

Оскільки позивач не оскаржує постанову суду в частині відмови в позові, а тому в силу приписів ст.195 КАС України, така відмова не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 13 липня 2015 року у справі №163/1571/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

О.О. Большакова

Повний текст Ухвали виготовлено 20.10.2015р.