Справа № 810/3407/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року 810/3407/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказує на неправомірність дій державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області при відмові у реєстрації права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0042, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37) та домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, а тому, з врахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог від 09.09.2015, просить суд:

- Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області №3433626 від 25.06.2013р про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0042, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37);

- Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області №3432399 від 25.06.2013р. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на домоволодіння, знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище. Максимова, 37.

- Зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Києво-Святошинського районного управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_2 на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0042, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37) та домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37.

- Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про накладення на домоволодіння (Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37) арешту (№8002892 від 15.11.2013р.) та заборони на нерухоме майно (№8004577 від 15.11.2013р.).

- Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про накладення на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0042), арешту (№8003798 від 15.11.2013р.) та заборони на нерухоме майно (№8005610 від 15.11.2013р.)

- Зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Києво-Святошинського районного управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування арешту на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0042, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37) та домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37.

- Зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Києво-Святошинського районного управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування заборони на нерухоме майно: на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0042, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37) та домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37.

- Зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Києво-Святошинського районного управління юстиції зареєструвати право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0042, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37) та домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37 за ОСОБА_1 (ідент. код - НОМЕР_1).

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місці, не з'явились. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд вирішив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Так, 03 червня 2015 року позивачем було подано заяву до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0042, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37) та домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37.

До заяви додавалися рішення Апеляційного суду Київської області від 26 листопада 2013 року по справі 369/7477/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому судом задоволені наступні позовні вимоги позивача:

-визнано недійсним Договір Дарування (від 05.10.2012 року, що зареєстрований в реєстрі правочинів за № 2893 та посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу ОСОБА_4М.) земельної ділянки (кадастровий номер :02:003:0042, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37),

-визнано недійсним Договір Дарування (від 05.10.2012 року, що зареєстрований в реєстрі правочинів за № 2891 та посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу ОСОБА_4М.) житлового будинку (що розташований за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, буд. 37). Та додаткове рішення Апеляційного суду Київської області від 24 березня 2015 року, в якому судом застосовано наслідки недійсності вказаних правочинів та визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0042, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37) та на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37)(далі - спірне майно).

На вищевказану заяву позивача від 03 червня 2015 відповідач прийняв рішення від 10.06.2015 року про відмову у реєстрації права власності на спірне майно у звязку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. №1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Державним реєстратором було розяснено, що позивачу необхідно подати заяву про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно за попереднім власником. До вказаної заяви слід додати судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірне майно за попереднім власником.

Позивач, фактично погоджуючись із рішенням відповідача від 03.06.2015 про відмову у державній реєстрації на підставі рішення суду, звернувся до адміністративного суду з вимогами, які за своїм змістом є не способом захисту порушеного права позивача, а умовами реєстрації вказаними відповідачем у рішенні від 03.06.2015. Позивач не заначає в позові ніяких порушень, вчинених відповідачем, однак просить скасувати реєстрацію речових прав, вчиненої на підставі Договору дарування від 05.10.2012 та до моменту визнання цьго договору недійсним судом(далі - попередня реєстрація). Окрім цього, позивач не вказує на те, що попередня реєстрація була незаконною чи/та протиправною на момент її вчинення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІУ(далі - Закон № 1952-ІУ ).

Згідно ст. 2 Закону № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав)- це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Статтею 3 Закону № 1952-ІУ визначено, що Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону № 1952-ІУ, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-ІУ, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними І спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-1V, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-1V, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 1952-1V, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом не встановлено обставин, які позивач вважає порушеннями суб'єкта владних повноважень у сфері управлінських функцій щодо реєстрації, відтак, суд відсутність(недоведеність позивачем) предмету спору , який, з огляду на визначення норм ч.1 ст.2, п.1 ч. 1. ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає у визначенні правовідносин, в межах яких було вчинено порушення законодавства при виконанні владних управлінських функцій.

Окрім того, відповідно до ч.1 та 4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, суд відмовляє позивачу в зобов'язанні відповідача внести запис про реєстрацію права власності на спірне майно з метою дотримання вимог статті 19 Конституції України в частині недопущення перебирання державними органами на себе повноважень, які безпосередньо не передбачені законами для таких органів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не оскаржує рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на спірне майно, хоча це є його безумовним правом і залишається за ним в строк встановлений чинним законодавством України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.