Справа № 2а-10243/10/0470
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 р. Справа №2а-10243/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддяОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю: позивача представника відповідача третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5, про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5, з позовними вимогами про зобовязання Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради здійснити реєстрацію права власності за позивачем, ОСОБА_6, на 1/3 частину домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тупикова, буд. 48, на підставі Дублікату свідоцтва про право на спадщину від 17 лютого 1995 року, виданого 02 грудня 2009 року Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-1455.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 звернувся до відповідача із замовленням про реєстрацію права власності на нерухоме майно - 1/3 частину домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тупикова, буд. 48, на підставі Дублікату свідоцтва про право на спадщину від 17 лютого 1995 року, проте, рішенням реєстратора у реєстрації права власності відмовлено, з мотивацією, що 2/3 частини домоволодіння згідно із зазначеним Дублікатом належать ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних долях. Позивач зазначає, що дії відповідача щодо відмови у реєстрації права власності є незаконними.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю, та зобовязати відповідача вчинити дії щодо реєстрації права власності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що рішення реєстратора про відмову у реєстрації прийнято правомірно з урахуванням вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно Дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 грудня 2009 року за реєстром №2-1455, спадкоємцями 2/3 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тупикова, буд. 48, є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у рівних долях кожному. Домоволодіння складається з: житлового будинку АІ-шл. бетон., житловою площею 37,8 кв.м., розташованого у м. Дніпропетровську, вул. Тупикова, 48 на земельній ділянці площею 489 кв. м. з надвірними спорудами: Б вбиральня дощат., №1-3, І огорожі, споруди, дощат., цемен.

ОСОБА_3 18 лютого 2010 року звернувся до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради із замовленням №07/2467 щодо проведення державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна частину домоволодіння на підставі Дублікату свідоцтва про право на спадщину від 02 грудня 2009 року, виданого Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-1455, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тупикова, буд. 48.

У судовому засіданні позивач пояснив, що ОСОБА_5 з питання реєстрації права власності на свою частину домоволодіння в даний час не звертається.

Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради рішенням від 17 березня 2010 року відмовило у реєстрації права власності на зазначений обєкт нерухомого майна, посилаючись на порушення позивачем пункту 3.3. «Тимчасового положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18 лютого 2002 року №157/6445, відповідно до якого «У реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства».

У Рішенні реєстратора про відмову в реєстрації зазначено про неможливість виконання замовлення у звязку із тим, що: до розгляду КП «ДМБТІ» надано дублікат свідоцтва про право на спадщину від 02 грудня 2009 року за реєстром №2-1455, виданий Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на 2/3 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тупикова, буд. 48 на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках кожному. Відповідно до пункту 2.3 Тимчасового положення, «Для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно власник (власники) або належним чином уповноважена ним (ними) особа подає заяву встановленої форми». На час розгляду замовлення, із заявою про проведення державної реєстрації до КП «ДМБТІ» звернувся лише один з співвласників. Відповідної заяви від іншого співвласника до КП «ДМБТІ» не надходило. Провести реєстрацію на 2/3 домоволодіння неможливо.

Згідно інвентаризаційних матеріалів, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тупикова, буд. 48 знаходиться житловий будинок АІ-шл. бетон., житловою площею 37,8 кв.м., на земельній ділянці площею 489 кв. м. з надвірними спорудами: Б вбиральня дощат., №1-3, І огорожі, споруди, дощат., цемен.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Правовідносини, повязані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень вказаного Закону до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація обєктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно із статтею 8 вказаного Закону державний реєстратор прав у межах своїх повноважень здійснює державну реєстрацію прав власності, інших речових прав на нерухомість, їх обмежень, правочинів щодо нерухомого майна або відмовляє в такій реєстрації; встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законів та інших нормативно-правових актів, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на обєкт нерухомого майна, наявності інших підстав для державної реєстрації прав або відмови в такій реєстрації.

Державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких обєктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно для місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого обєкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового майна.

Підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, зокрема, є нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відмова в державній реєстрації прав із підстав, зазначених в абзаці четвертому частини першої цієї статті, не позбавляє особу права повторно звернутися із заявою за умови усунення підстав для відмови у державній реєстрації прав.

Порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно до 01 січня 2012 року встановлює Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції від 07 лютого 2002 року №7/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за №157/6445 (далі - Положення).

У розумінні Положення державна реєстрація прав це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно (пункт 1.2).

Пунктом 2.1 Положення встановлено, що для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав.

Судом встановлено, що співвласники 2/3 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тупикова, буд. 48, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вже звертались для реєстрації права власності на зазначене майно, і відповідачем проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Виходячи з вищевикладеного суд доходить висновку, що Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради не мало можливості зареєструвати право власності на 2/3 частини обєкта нерухомого майна на підставі заяви від 18 лютого 2010 року одного з співвласників ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 мають право власності на домоволодіння у рівних долях кожний, та повинні звернутися із заявою про державну реєстрацію прав разом.

Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, відповідачем рішення про відмову у реєстрації права власності прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5, про зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 01 березня 2011 року.

Суддя ОСОБА_1