Справа № 22-а-17110/11
Суддя: Гуль В. В.
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого-судді Антоненко В.І.,

Суддів: Касьяненко Л.І., Гуль В.В.

розглянула у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області на постанову Вишгородського районногосуду Київської області від 18 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: ЗАТ «А.Е.С» про стягнення недоотриманих сум щомісячної доплати за роботу в зоні посиленого радіологічного контролю,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати дії відповідача щодо відмови у виплаті недосплаченої суми щомісячної доплати як працюючому в зоні посиленого радіологічного контролю згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязати відповідача виплатити недоотриману суму щомісячної грошової доплати за період 01.01.1999 року по вересень 2008 року в сумі 18094,78 грн.

Постановою Вишгородського районногосуду Київської області від 18 лютого 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області нарахувати ОСОБА_1 недоотриману доплату працюючому в зоні посиленого радіологічного контролю з 09 липня 2007 року по вересень 2008 року з врахуванням однієї мінімальної заробітної плати за кожний місяць.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської областіпросить скасувати постанову суду та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач працює у ЗАТ «А.Е.С» і отримуєщомісячну доплату, як працюючий в зоні посиленого радіологічного контролю відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.4).

В п. 20 Постанови КМУ № 987 від 20 червня 2000 року «Про затвердження «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 5 Постанови КМУ № 936 від 20 вересня 2005 року «Про затвердження «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 5-13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами субєктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями, та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці.

Відповідно до п. 6 Постанови КМУ № 936 від 20 вересня 2005 року «Про затвердження «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - керівники підприємств несуть персональну відповідальність за правильність призначення та нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів.

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до ухвалення помилкової постанови.

На думку колегії виплати, відповідно до вказаних постанов повинні проводити установи, за місцем основної роботи громадян, а контроль за правильністю нарахувань та виплат компенсаційних виплат повинні здійснювати керівники установ.

За таких обставин позов предявлено до неналежного відповідача.

Відповідно до ст.. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду 18 лютого 2010 року та про прийняття нової постанови про відмову у задоволені заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області задовольнити.

Постанову Вишгородського районногосуду Київської області від 18 лютого 2010 року скасувати та постановити нову.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: