Справа № 809/2614/15
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р. Справа № 809/2614/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді: Кишинського М.І.

за участю секретаря судового засідання: Мельник О.Я.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2Б

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №370508 від 24.04.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надаліпозивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалівідповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №370508 від 24.04.2015 року.

Вимоги адміністративного позову мотивовані тим, що ОСОБА_3 є власником вбудованих приміщень продуктового магазину та кафе, що розташовані за адресою бульвар Південний, будинок 24 Б, м. Івано-Франківськ. Дані приміщення розміщенні у цокольному поверсі багатоповерхового житлового будинку, що розташований за тією ж адресою бульвар Південний, будинок 24 Б, м. Івано-Франківськ. Будівля, в якій знаходяться належні нежитлові приміщення перебуває на балансі та обслуговувані ТОВ "Новекс Комфорт". ТОВ "Новекс Комфорт" станом на сьогоднішній день є орендарем земельної ділянки площею 0,1399 га за адресою бульвар Південний, 24 Б в м. Івано-Франківськ, згідно договору оренди земельної ділянки № 174 від 25 червня 2011 року (реєстрація договору від 03 вересня 2012 року № 0594). Згідно розрахунку розміру орендної плати, що був виготовлений Управлінням земельних відносин МВК в інтересах ТОВ "Новекс Комфорт" чітко вбачається цільове призначення даної земельної ділянки - для обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з обставин викладених в адміністративному позові підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову в судовому засіданні заперечила повністю, просила в задоволенні позову відмовити, свої обґрунтування виклала в письмових запереченнях.

Розглянувши адміністративний позов, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Належні, позивачу нежитлові приміщення знаходяться в межах простору будівлі, яка розміщена на орендованій ТОВ "Новекс Комфорт" земельній ділянці, та відповідно за цю земельну ділянку сплачується оренда плата ТОВ "Новекс Комфорт". Відповідно до податкової декларації з плати за землю ТОВ "Новекс Комфорт" сплачує належним чином орендну плату за дану земельну ділянку що незазначується відповідачем. Більше того, такий характер взаємовідносин, що виник між органом місцевого самоврядування та ТОВ "Новекс Комфорт" з приводу оренди земельної ділянки в повній мірі відповідає і нормам ЗК України, зокрема, нормі ст. 42 ЗК України яка передбачає можливість перебування такої ділянки у власності або в оренді об'єднання власників будинку чи управляючої організації, якою виступає ТОВ "Новекс Комфорт". Тобто, фактично користувачем земельної ділянки виступає ТОВ "Новекс Комфорт", яка і сплачує орендну плату за ділянку. Дана юридична особа якраз і є плотником податку на землю в розумінні ст. ст. 269, 270 ПК України.

З огляду на це нарахування позивачу земельного податку за земельну ділянку за адресою бульвар Південний, 24 Б в м. Івано-Франківськ, за яку ТОВ "Новекс Комфорт" сплачує орендну плату є неприпустимим та фактично свідчить про факт подвійного оподаткування.

Як зазначалось вже вище, ОСОБА_3 є власником вбудованих приміщень продуктового магазину та кафе, що розташовані за адресою бульвар Південний, будинок 24 Б, м. Івано-Франківськ згідно свідоцтва про право власності від 19 лютого 2013 року, індексний номер 597831. Дані приміщення розміщенні у цокольному поверсі багатоповерхового житлового будинку, що розташований за тією ж адресою бульвар Південний, будинок 24 Б, м. Івано-Франківськ. Будівля, в якій знаходяться належні позивачу нежитлові приміщення перебуває на балансі та обслуговувані ТОВ "Новекс Комфорт". Дані обставини підтверджуються довідками ТОВ "Новекс Комфорт" від 25 липня 2014 року № 110, від 13 серпня 2014 року № 112.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним Кодексом України, а справляння плати за землю -Податковим кодексом України.

В силу дії ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

З 1 січня 2011 року введено в дію Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень Податкового кодексу України з урахуванням критеріїв, які визначені у розділі XIII «Плата за землю».

Відповідно до ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності (стаття 270 ПК України).

Інформація була надана станом на 01 січня 2013 року, оскільки саме з 01 січня 2013 року держателем інформації про права на земельні ділянки (власності, користування, оренди, тощо) зже стала Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції, яка надала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 16 вересня 2014 року, індексний № 26830869 із змісту якої вбачається що за позивачкою не зареєстровано право власності, право користування, право оренди на земельні ділянки на території Івано-Франківської міської ради. Зареєстрованим виключно є право власності на вищевказані нежитлові приміщення.

Окрім цього, згідно довідки управління земельних відносин виконавчого комітету Івано- Франківської міської ради від 19 серпня 2014 року № В/125 в Управлінні відсутня інформація, щодо реєстрації за ОСОБА_3 права користування (оренди), на земельні ділянки в межах м. Івано-Франківська.

Натомість, дійсним та фактичним землекористувача земельної ділянки по вул. Бульвар Південний, 24-Б в м. Івано-Франківську - ТОВ "Новекс Комфорт" згідно договору оренди земельної ділянки № 174 від 25 червня 2011 року (реєстрація договору від 03 вересня 2012 року №0594).

Згідно довідки відділу держземагенства у м. Івано-Франківську від 02 жовтня 2014 року № 02-03/490 земельна ділянка по вул. Південний Бульвар, 24-Б м. Івано-Франківськ обліковується за ТОВ "Новекс Комфорт".

Згідно п.п. 14.1.73 п. 14.1. ст. 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до ст. 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно з ст. 125 ЗК України право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує це право, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, форми яких затверджуються КМУ. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди, який реєструється відповідно до закону.

Земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування,цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами (п.п. 14.1.74 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Одночасно слід зазначити що в силу дії ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї де Державного земельного кадастру.

Частиною 3, 4 ст. 79-1 ЗК України визначено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

За змістом підпункту 14.1.42 пункту 14.1 статті 14.1 статті 14 ПК України дані державног земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правов режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристик розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Пунктами 286.2, 286.5 статті 286 ПК України обов'язок нарахування фізичним особам сум податку на землю покладено на контролюючі органи, а відтак і встановлення всіх вихідни даних для нарахування такого податку.

Системний аналіз коментованих норм законів свідчить, що єдиною підставою дл здійснення територіальними органами державної податкової служби нарахування фізични особам земельного податку є дані державного земельного кадастру, які серед іншого, повинні містити інформацію про кадастровий номер земельної ділянки і найменування власника користувача.

Відповідно до ст.269, 270 ПКУ платниками земельного податку є власники земельних ділянок та землекористувачі, а обєктом оподаткування земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою або свідоцтвом про право на спадщину.

Право постійного користування державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, право оренди договором оренди.

Таким чином, враховуючи норми ЗК України ст.126 позивач не є ні власником земельної ділянки та не є землекористувачем такої земельної ділянки, оскільки в нього відсутні для цього необхідні правовстановлюючі документи, що свідчить про відсутність у нього статусу платника земельного податку в розумінні ст.269 ПК України.

За змістом вимог пункту 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, в першу чергу серед іншого, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз вищевикладених встановлених обставин, враховуючи норми матеріального права в їх сукупності, дають суду можливість дійти висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 24.04.2015 року № 370508 Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську є протиправним та підлягає скасуванню в цілому, як таке що не відповідає вимогам Закону та прийняте в супереч норми статті 19 Конституції України.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 24 квітня 2015 року №370508.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 07.10.2015 року.