Справа № 22-а-2316/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Бориспіль Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Бориспіль про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги дитині війни

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом, у якому просив визнати відмову відповідача щодо перерахунку йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, „ протиправною, зобовязати відповідача здійснити нарахування йому, як дитині _ війни, державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та забезпечити її виплату за період з 2006-2008 роки.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2009 року позов задоволено частково. Визнано незаконною відмову відповідача щодо перерахування ОСОБА_1, як дитині війни, в розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб з 24 червня до 31 грудня 2008 року. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, в розмірі 20 % відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 24 червня до 31 грудня 2008 року, включно. В задоволенні решти вимог відмовлено.

' В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 сі. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної під гримкії.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету У країни.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УГіФУ в м.Бориспіль Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка йому виплачувалась у значно мспшом) розмірі, оскільки пунктом 17 статті 77 та статтею 1 10 Закон) України "Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005 року, пунктом 12 статті 71 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року дію статті 6 закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 та 2007 роки відповідно. Підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивачки на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № Ю-рп/2008 від

22.05.2008року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І. пунктів 2-4. 6-8. 10-18. підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34. підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35. пунктів 36-100 розділ) II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту З розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, яком) делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідност і з вимогами с т. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаної стат ті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дім в посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації нроірами з доплаї дітям війни обгрунтовано не вія і і садом .до уваги, оскільки питання фінансування них видатків не висілиає предметом даного епор/. Проблеми надання бюджетних кош тів відповідано для виконання покладених на ііьоіо обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимої і судом не розглядались.

ГІроіе. не можна погодитись з висновком суду в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу надбавку до пенсії / розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки такий висновок суперечить положенням сі.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. Раніше виплачені позивачу суми мають зараховуватись нрп проведенні відповідного перерахунку.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись сі. сі. 10S. 201. 205. 207 КАС України, колегія суддів. -

постановила

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бориспіль Київської області - задовольнити частково.

Змінити постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2009 рок> в частці зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м.Борисполі Київської області нараховані та виплатити ОСОБА_1 надбавку до його пенсії у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не нараховувалась та не виплачувалась йому за період з 24 червня до З І грудня 2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі Київської області здійснити ОСОБА_1, як дитині війни, нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення пенсії па 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 24 червня до 3 1 грудня 2008 року включно.

В решті постанову залиши ти без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС Укранїни та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді