Справа № 22-а-19612/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Олійника В.І.,

суддів: Фінагєєва В.О., Кашперської Т.Ц.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області на постанову Згурівського районного суду Київської області від 29 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області про визнання протиправною бездіяльність субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відноситься до статусу діти війни та відповідно до ст.6 цього Закону має право на підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте, відповідач відмовив у здійсненні нарахування надбавки згідно зазначеного Закону, а письмове звернення про таке підвищення пенсії було залишено без задоволення, а тому, позивач просив суд визнати бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 31 травня 2009 року протиправною, зобовязати відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 травня 2009 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахування фактично виплачених сум.

Постановою Згурівського районного суду Київської області від 29 липня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області щодо ненарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 22 травня 2008 року по 31 травня 2009 року.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Згурівськомурайоні Київської області здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22 травня 2008 року по 31 травня 2009 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.2.1. Постанови правління Пенсійного Фонду України «Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах і міста» від 30 квітня 2002 року № 8-2, основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України «Про соціальний захист дітей війни» цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачперебуває на обліку в УПФУ у Згурівськомурайоні Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України «Про соціальний захист дітей війни» права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення нарахувань та виплат, з 22 травня 2008 року, оскільки суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги не врахував, що позовну заяву подано 19 липня 2009 року(згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві а.с.3), а тому проводити розрахунок та доплату до пенсії позивачу слід з 19 липня 2008року.

Тому, враховуючи положення ст.99 КАС, Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 19 липня 2008 року.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Згурівського районного суду Київської області від 29 липня 2009 року змінити в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зазначивши даний період «з 19 липня 2008 року».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: