Справа № 810/3399/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року 810/3399/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейт Оіл" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві(далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейт Оіл"(далі - відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи відповідача за адресою: вул. Новомосковська, 23 у Подільському районі в м. Києва.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сукупність встановлених при перевірці відповідача порушень може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій (пожеж), не дозволить вчасно їх ліквідувати та потенційно загрожує життю і здоровю людей.

Позиція відповідача, викладена в запереченнях, в тому, що позивачем не встановлено порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, тому не може бути застосовано захід реагування у вигляді повного зупинення автозаправного комплексу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейт Оіл" за адресою: вул. Новомосковська, 23 у Подільському районі в м. Києва(далі - АЗК).

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про місце, дату та час, не з'явились. Від представників сторін до суду надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд вирішив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами.

На підставі розпорядження КМ України від 14.05.2015 № 476-р «Про затвердження плану основних заходів цивільного захисту на 2015 рік», Інструкції з організації роботи органів державного пожежного нагляду, затвердженої наказом МНС від 25.05.2012 № 863 «Про затвердження Порядку проведення перевірок органами Державної інспекції техногенної безпеки України та визначення такими, що втратили чинність, деяких наказів МНС України», зареєстрований у Міністерстві юстиції 25.06.2012 № 1054/1366, Подільським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було видано наказ від30.06.2015 № 62 про проведення перевірки, яким т.в.о. заступника начальника управління з ДН (К) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту Подільського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві підполковнику служби цивільного захисту ОСОБА_1 та т.в.о. провідного інспектора ВДН (К) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту Подільського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві майору служби цивільного захисту ОСОБА_2 доручено в період з 14.07.2015 по 31.07.2015 року здійснити планову перевірку додержання та виконання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, виконання вимог приписів, постанов, розпоряджень на АЗК відповідача.

Враховуючи зазначені документи, державними інспекторами було видано посвідчення від 14.07.2015 №105 на проведення планової перевірки.

Повідомлення про проведення планової перевірки від 02.07.2015 № 27/1514 було вручено 02.07.2015 особисто оператору АЗК, ОСОБА_3, про що свідчить його підпис на повідомленні та передано для ознайомлення відповідальній особі ОСОБА_4

Перед початком здійснення перевірки АЗК відповідача державним інспектором було предявлено посадовій особі відповідача, ОСОБА_4, службове посвідчення, що засвідчує особу перевіряючого та копію посвідчення на проведення планової перевірки від 14.07.2015 № 105.

Присутнім під час здійснення планової перевірки був заступник директора відповідача, - ОСОБА_4

Під час здійснення перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту було встановлено, що експлуатація АЗК здійснюється з порушеннями правил та норм пожежної і техногенної безпеки, а саме:

- не наданий договір на технічне обслуговування існуючої системи автоматичної пожежної сигналізації з спеціалізованою організацією, яка отримала ліцензію на право виконання цих робіт;

- не наданий акт приймання існуючої системи автоматичної пожежної сигналізації в експлуатацію з підписами представників органів Державного пожежного нагляду;

- сигнал від приймально-контрольного приладу існуючої системи автоматичної пожежної сигналізації не виведений на пульт централізованого спостереження пожежної охорони ;

- приміщення АЗС не обладнані автоматичними установками пожежегасіння;

- висота дверей на шляхах евакуації з приміщень АЗС менше 2- х метрів;

- в приміщені АЗС електричні розетки, вимикачі, перемикачі встановлені на горючій основі без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити електроприладу на 1 см з кожного боку;

- не витримані мінімальні відстані (протипожежні розриви) від АЗК до об'єктів розташованих поза територією ;

- на території АЗС не витримані мінімальні відстані між підземним резервуаром палива до операторської не менше 5 м, між паливороздавальною колонкою до майданчику автоцистерни не менше 9 м, між паливороздавальною колонкою до операторської не менше 6 м, між майданчиком автоцистерни до операторської не менше 6 м;

-на в'їзді і виїзді з території АЗС не влаштовані похилі підвищення висотою не менше як 0,2 м або дренажні лотки для відведення забруднених нафтопродуктами атмосферних опадів в очисні споруди, майданчик для АЦ не огороджений по периметру бортиком висотою не менше як 0,2 м, місця в'їзду (виїзду) на майданчик для АЦ не облаштовані похилими підвищеннями (пандусами) з ухилом не менше як 2 %;

-вихід із приміщень АЗС влаштовано в бік майданчика для АЦ, ПРК, резервуарів зберігання палива і розташовано на відстані менше 15 м від зазначених споруд (обладнання), у цьому випадку не передбачено додаткового евакуаційного виходу з приміщень, який повинен розташовуватись на відстані більше ніж 15 м від зазначених вище споруд (обладнання) або в бік, вільний від технологічного обладнання;

-територія АЗС не обладнано блискавкозахистом ;

-не передбачено влаштування протипожежного водопостачання для зовнішнього пожежогасіння АЗК;

-на дорозі з однією полосою руху в кожному напрямку на підїзді до АЗС не передбачено додаткової полоси накопичення транспортних засобів шириною, рівній основній полосі руху, але не менш 3,0 м на протязі 50 м до вїзду на АЗС и 15 м від виїзду з неї, довжину переходу від основної ширини проїжджої частини к додатковій полосі накопичення не передбачено не менш 15 м;

-не проведена ідентифікація обєкту АЗС з розробкою планів локалізації і ліквідації аварійних ситуацій та аварій, а також впровадження в експлуатацію систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у випадку їх виникнення;

-не складено та не погоджено номенклатуру та норми накопичення матеріального резерву;

-відсутній інформаційно-довідковий куточок з питань захисту співробітників та їх дій у надзвичайних ситуаціях;

-не проведено розрахунків потреби та не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту;

-не розроблено посадову інструкцію особи, на яку покладено відповідні функції з організації виконання вимог техногенної безпеки та цивільного захисту.

За результатами перевірки позивачем було складено ОСОБА_1 перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки від 16.07.2015 № 95 (далі - ОСОБА_1 перевірки).

ОСОБА_5 перевірки був підписаний відповідальною особою відповідача без зауважень та отриманий 16.07.2015 особисто ОСОБА_4 про що свідчить особистий підпис.

Порушення зазначені в ОСОБА_5 перевірки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, передбачені приписами Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: «Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій»); «Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування АЗС»; «Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях».

Так, позивач на виконання вимог ч. 2. ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», які передбачають, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом, звернувся з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами даної адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України №20/2013 від 16 січня 2013 року, передбачено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно з приписами ст. 64 Кодексу цивільного захисту України та пункту 6 цього Положення ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно- територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Пунктом 12 частини 1 статі 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до п. п. 1, 4, 10 ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.

Згідно ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, обєктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Згідно із частиною першою статті 183-6 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах щодо підтвердження обґрунтованості вжиття субєктами владних повноважень заходів реагування на виявлені під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності порушення вимог законодавства у разі, якщо необхідність такого підтвердження передбачена законом, здійснюється на підставі адміністративного позову субєкта владних повноважень, яким ужито відповідних заходів реагування.

Слід зазначити, що порушення з приводу того, що приміщення АЗК не обладнані автоматичними установками пожежегасіння, не передбачено влаштування протипожежного водопостачання для зовнішнього пожежегасіння, територія не обладнана блискавкозахистом є такими, що несуть пряму загрозу життю та здоров'ю людей. Вказане підтверджується ОСОБА_5 перевірки та іншими, наданими позивачем, доказами, разом з тим, в письмових запереченнях відповідача дане твердження не спростовано, натомість вказує на те, що позивачем не надано суду будь-яких доказів щодо прийняття відносно нього відповідного рішення (припису) про усунення відповідачем порушень, виявлених у відповідності до вимог ст. 68, 69 Кодексу цивільного захисту України, а також звернення до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування є передчасним, оскільки сам ОСОБА_5 перевірки не містить вимог позивача та встановлених строків, які підлягають обов'язковому виконанню суб'єктом господарювання, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а лише містить факти виявлених порушень, а тому такий акт перевірки не може служити належним доказом невиконання відповідачем законних вимог позивача.

Однак, на день розгляду даної адміністративної справи судом не встановлено вчинення будь-яких дій з боку відповідача по ліквідації встановлених порушень в у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, пожежної та техногенної безпеки.

Зазначені обставини приводять суд до висновку про неможливість подальшої експлуатації АЗК відповідача, у зв'язку з підвищеним рівнем загрози життю та здоров'ю людей, що не сумісний застосуванням іншого заходу реагування, як повного зупинення її роботи.

Суд звертає увагу відповідача на частину 13 статті 183-6 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої особа має право подати заяву про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Зважаючи на викладені обставини справи, всебічно та об'єктивно дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обгрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Застосувати заходи реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» (Код ) у вигляді повного зупинення роботи автозаправного комплексу за адресою: вул. Новомостицька, 23, м. Київ до усунення порушень зазначених в пунктах 4,11 та 12 ОСОБА_5 перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки від 16.07.2015 № 95.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.