Справа № 22-а-17002/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Олійника В.І.,

суддів: Малорода О.І., Білоконь О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання включити до стажу період проживання і проведення перерахунку, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2009 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом посилаючись на те, що він народився в 1939 році в м. Ленінград. 20 травня 1972 року він зареєстрував шлюб і змінив своє прізвище „Петров" на прізвище „Лещук". В період часу з 1939 року по 1942 рік він разом з батьками проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час бомбардування міста вказаний будинок було зруйновано, його мама загинула, а він разом з батьком став проживати за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 р. „Мойка" АДРЕСА_1, де він проживав до 1955 року. Відповідач по справ зарахував до його страхового стажу період проживання в блокадному Ленінграді з 01 липня 1942 року по 27 січня 1944 року, однак відмовляється зарахувати до страхового стажу проживання в блокадному Ленінграді з 08 вересня 1941 року по 30 червня 1942 року, а тому він просить визнати дані дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача зарахувати до його страхового стажу проживання в блокадному Ленінграді з 08 вересня 1941 року по 30 червня 1942 року.

Після уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області зарахувати до страхового стажу позивача період проживання в блокадному Ленінграді з 08 вересня 1941 року по 30 червня 1942 року, зобов'язати відповідача включити до страхового стажу даний період проживання позивача в блокадному Ленінграді і зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням до страхового стажу період проживання позивача в блокадному Ленінграді з 08 вересня 1941 року по 30 червня 1942 року починаючи з 2005 року і зобов'язати відповідача виплатити за даний період заборгованість, яка виникла в зв'язку з неправильним нарахуванням пенсії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області про включення до страхового стажу період проживання ОСОБА_1 в блокадному Ленінграді з 08 вересня 1941 року по 30 червня 1942 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області включити до страхового стажу період проживання ОСОБА_1 в блокадному Ленінграді з 08 вересня 1941 року по 30 червня 1942 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до страхового стажу період проживання в блокадному Ленінграді з 08 вересня 1941 року по 30червня 1942 року, починаючи з 25 травня 2008 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 59 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в м. Ленінград в період блокади в роки Великої Вітчизняної війни з 8 вересня 1941 року по 27 січня 1944 року зараховується в стаж роботи у потрійному розмірі, час проживання в м. Ленінград в цей період - у подвійному розмірі.

Так, в суді встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу 20 травня 1972 року з ОСОБА_2 змінив своє прізвище з «Петров» на «Лещук». Позивач по справі ОСОБА_3 (Петров) народився 03 жовтня 1939 року в м. Ленінград. Згідно виписки з будинкової книги позивач по справі ОСОБА_1 (Петров) разом з батьком ОСОБА_4 були зареєстровані за адресою м. Ленінград, Набережна р. ОСОБА_4, 31 квартира № 8 в 1942 році і прибули на дану адресу з АДРЕСА_2. Згідно архівних даних адміністрації центрального району Санкт-Петербурга за період з 1941 по 1944 роки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в списку осіб евакуйованих з блокадного Ленінграда не значаться. 26 квітня 1990 року позивачу по справі ОСОБА_1 був вручений знак «Жителю блокадного Ленінграда».

Також, судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 народився в м. Ленінград і після народження проживав в м. Ленінград до 1955 року, в тому числі проживав в блокадному Ленінграді в період часу з 08 вересня 1941 року по 27 січня 1944 року. Однак відповідач включив до страхового стажу період проживання позивача в блокадному Ленінграді тільки в період часу з 01 липня 1942 року по 27 січня 1944 року. В судовому засіданні позов повністю знайшов своє підтвердження в частині проживання позивача в блокадному Ленінграді протягом усього часу блокади, а тому слід визнати неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква щодо включення до страхового стажу період проживання позивача по справі ОСОБА_1 в блокадному Ленінграді з року по 30 червня 1942 року, та зобов'язати відповідача включити до страхового стажу період проживання ОСОБА_1 в блокадному Ленінграді з 08 вересня 1941 року по 30 червня 1941 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до страхового стажу період проживання в блокадному Ленінграді з 08 вересня 1941 року по 30 червня 1942 року починаючи з 25 травня 2008 року.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2009року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий
Судді: