Справа № 2а/0470/15252/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/39558/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Калашнікової О.В.,

Суддів: Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.

секретар судового засідання - Маджар О.М.

за участю

представника позивача - Кобилякова А.А., Лося Д.М.

представника відповідача - Глушковської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ТОВ "ТД "ЄВРАЗ УКРАЇНА" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року у справі № 2а/0470/15252/12 за позовом ТОВ "ТД "ЄВРАЗ УКРАЇНА" до Дніпропетровської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування карток відмови та рішень про корегування митної вартості товарів, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

ТОВ "ТД "ЄВРАЗ УКРАЇНА" звернулось в суд з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому просило: визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2012/01613 від 26.11.2012 року, № 110010000/2012/01615 від 26.11.2012 року, № 110010000/2012/01622 від 27.11.2012 року, № 110010000/2012/01626 від 28.11.2012 року, № 110010000/2012/01633 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/01635 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/01636 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/01642 від 30.11.2012 року, № 110010000/2012/01650 від 02.12.2012 року, № 110010000/2012/01655 від 03.12.2012 року, № 110010000/2012/01656 від 03.12.2012 року, №110010000/2012/01670 від 04.12.2012 року, № 110010000/2012/01674 від 05.12.2012 року, № 110010000/2012/01678 від 05.12.2012 року, № 110010000/2012/01687 від 06.12.2012 року, № 110010000/2012/01695 від 09.12.2012 року, № 110010000/2012/01702 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/01713 від 12.12.2012 року;

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2012/601251/1 від 26.11.2012 року, № 110010000/2012/601257/1 від 26.11.2012 року, № 110010000/2012/601260/1 від 27.11.2012 року, № 110010000/2012/601265/1 від 28.11.2012 року, № 110010000/2012/601271/1 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/601274/1 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/601273/1 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/601280/1 від 30.11.2012 року, № 110010000/2012/601289/1 від 02.12.2012 року, № 110010000/2012/601294/1 від 03.12.2012 року, № 110010000/2012/601295/1 від 03.12.2012 року, № 110010000/2012/601309/1 від 04.12.2012 року, № 110010000/2012/601313/1 від 05.12.2012 року, № 110010000/2012/601315/1 від 05.12.2012 року, № 110010000/2012/601320/1 від 06.12.2012 року, № 110010000/2012/601330/1 від 09.12.2012 року, № 110010000/2012/601338/1 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/601348/1 від 12.12.2012 року;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення TOB «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗРЕСУРС» УКРАЇНА» надмірно сплаченої суми ПДВ у розмірі 629 766,55 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Дніпропетровською митницею порушено норми ст.58 Митного кодексу України, ст.2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», що виявилось у здійсненні коригування митної вартості Товару з урахуванням цінової інформації бази даних ЄАІС ДМСУ в той час, коли така підстава для коригування митної вартості не передбачена чинним законодавством.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ "ТД "ЄВРАЗ УКРАЇНА" звернулось до Вищого адміністративного суду України, в якому просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 06.11.2012 року між ВАТ «Євраз Об'єднаний західно - сибірський металургійний комбінат» (Продавець) та TOB «Торговий Дім «Євраз Україна» (Покупець), було укладено контракт № 2202101 на купівлю-продаж вугілля.

Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 14.11.2012 року, яка є невід'ємною частино контракту № 2202101 від 06.11.2012 року, ВАТ «Євраз Об'єднаний західно - сибірський металургійний комбінат» здійснило поставку товару у листопаді 2012 року на умовах СРТ, станція Баглей, Діївка Придніпровської залізниці, відповідно до правил тлумачення міжнародних комерційних термінів - Інкотермс 2010. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 14.11.2012 року, яка є невід'ємною частиною контракту № 2202101 від 06.11.2012 року, ціна на товар встановлена за одну метричну тонну 132,00 дол. США, на умовах СРТ, відповідно до правил Інкотермс 2010.

Протягом листопада - грудня 2012 року ТОВ «Торговий Дім «Євраз Україна» (надалі по тексту - Позивач) зверталося до Дніпропетровської митниці для оформлення вантажу за вищевказаним контрактом, шляхом подання вантажно - митних декларацій, а саме:

- 26.11.2012 року ВМД №110010000/2012/009917 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 26.11.2012 року ВМД №110010000/2012/009927 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 27.11.2012 року ВМД №110010000/2012/009949 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 28.11.2012 року ВМД № 110010000/2012/009990 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 29.11.2012 року ВМД №110010000/2012/010022 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 29.11.2012 року ВМД №110010000/2012/010024 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 29.11.2012 року ВМД №110010000/2012/010025 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 30.11.2012 року ВМД №110010000/2012/010057 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 02.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010095 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 03.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010107 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 03.12.2012 року ВМД № 110010000/2012/010110 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 04.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010180 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 05.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010200 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 05.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010212 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 06.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010244 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 09.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010321 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

- 10.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010358 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

12.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010453 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД.

В кожному випадку митна вартість товару була заявлена Позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ, а саме: 0,132 доларів США/кг.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару Позивачем були надані наступні документи:

- картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 06.11.2012 № 110/2012/0000730;

- накладні ЦІМ/УМВС;

- некласифікований комерційний документ від 16.11.2012 №2202101-1/1;

-висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 27.11.2012 № 10/623;

- копія рахунку-фактури (інвойсу) від 21.11.2012 № 90597934;

- зовнішньоекономічний договір від 06.11.2012 № 2202101;

- доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 14.11.2012 № 1;

- внутрішній договір (контракт) доручення від 21.11.2012 № 55/2012;

- довідка про декларування валютних цінностей від 07.11.2012;

- копія сертифікату якості від 22.11.2012 № 161;

- копія МД країни відправлення.

Дніпропетровська митниця з визначенням митної вартості товару у вищевказаних вантажно-митних деклараціях не погодилась, в зв»язку з чим останньою були прийняті спірні рішення про коригування митної вартості товарів, якими була визначена ціна товару в розмірі - 160,00 дол. США за тону та було відмовлено позивачу в оформленні товару шляхом видачі спірних карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

В обґрунтування відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товару, Дніпропетровська митниця зазначила, що «відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України документи містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом, методу визначення митної вартості, а саме: не надані оригінали рахунків, сертифікатів якості, сертифікати походження товару». Додатково необхідно було надати: каталоги, специфікації прейскуранти (прайс - листи) виробника товару, виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінювальних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, довідкову інформацію щодо вартості у країні - експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінювальним товарам, розрахунок ціни (калькуляцію), висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Картками визначено, що митне оформлення може бути здійснено за умови подання нової ВМД, заповненої в установленому порядку, з урахуванням рішення про коригування митної вартості.

Позивачем, відповідно до ст.55 Митного кодексу України, були оформлені нові вантажно-митні декларації, а саме: № 110010000/2012/009938 від 26.11.2012 року, № 110010000/2012/009943 від 26.11.2012 року, № 110010000/2012/010049 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/010002 від 28.11.2012 року, № 110010000/2012/010041 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/010044 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/010049 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/010079 від 30.11.2012 року, № 110010000/2012/010109 від 03.12.2012 року, № 110010000/2012/010113 від 03.12.2012 року, № 110010000/2012/010141 від 03.12.2012 року, № 110010000/2012/010184 від 04.12.2012 року, № 110010000/2012/010221 від 05.12.2012 року, № 110010000/2012/2012/010226 від 05.12.2012 року, № 110010000/2012/010259 від 06.12.2012 року, № 110010000/2012/010334 від 09.12.2012 року, № 110010000/2012/010393 від 11.12.2012 року, № 110010000/2012/010470 від 12.12.2012 року.

Таким чином, відповідач відкоригував митну вартість декларованого позивачем товару, внаслідок чого ПДВ по митній вартості збільшилось на суму - 832 271,11грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що позивачем не надано документального спростування обґрунтованих сумнівів щодо заявленої митної вартості та не надано документів, підтверджуючих відсутність впливу взаємопов'язаності продавця та покупця на ціну товару відповідно до зазначених положень ч. 18 ст. 58 МКУ та ч. 4 ст. 53 МКУ, що унеможливило застосування першого методу визначення митної вартості.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч. 4 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такої правової позиції притримується Верховний Суд України у постанові №21-498а15 від 02.06.2015 року.

З вищезазначеного слідує, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо взаємозв'язок між продавцем та покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме обставини вплинули на митну вартість, та які документи це підтверджують.

Водночас, митниця може витребувати, а декларант зобов'язаний надати лише ті документи, які здатні такі сумніви усунути. При цьому законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами перевірки правильності заповнення декларацій митної вартості до МД, оформлених за контрактом від 06.11.12 № 2202101, встановлено, що декларантом у графі 9а декларації зазначено про взаємопов'язаність продавця і покупця.

Відповідно до статті 58 МКУ, заявлена вартість операції приймається митним органом за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

З огляду на вказану обставину, посадовою особою відповідача від позивача були витребувані додаткові документи, від надання яких останній відмовився.

Судами встановлено, що посадовою особою відповідача на першому аркуші ДМВ здійснено запис: «за результатами проведення контролю відповідно до ст. 337 МКУ шляхом проведення контролю співставлення та контролю із застосуванням системи управління ризиками встановлено, що документи, подані відповідно до п.2 ст. 53 МКУ, що підтверджують митну вартість, містять розбіжності відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме:

не надані оригінали рахунків від 21.11.2012 № 90597934, сертифікату якості від 22.11.12 № 161; не наданий сертифікат про походження товарів відповідно до п. 6.5.2 контракту від 06.11.12 № 2202101. Також згідно п.3 ст. 337 МКУ проведений контроль співставлення - порівняна заявлена митна вартість з даними, які містять в електронних копіях МД (МД № 110010000/2012/009853 (ІМ. 40) від 22.11.2012, МД № 110010000/2012/009904 (ІМ. 40) від 25.11.2012 - 0,160 дол. США/кг), виявлені розбіжності: заявлена митна вартість, згідно наданих документів нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД.

Відповідно до п. 6.5.2. контракту від 06.11.12 № 2202101, продавець зобов'язаний надати покупцю в термін, що не перевищує 5 календарних днів від дати відвантаження факсимільні копії, а в термін, що не перевищує 7 календарних днів від дати відвантаження, оригінали наступних документів:

- рахунок-фактура;

- сертифікат якості;

- повагонна специфікація;

- дублікат залізничної накладної;

- сертифікат походження товару форми СТ.-1.

Судами встановлено, що позивачем під час здійснення митного оформлення було надано копію рахунку від 21.11.2012 № 90597934 та копію сертифікату якості від 22.11.12 № 161.

Сертифікат про походження товару форми СТ.-1 надано не було.

Судами також встановлено, що під час митного оформлення товару самим позивачем було надано висновок ДП "Державний інформаційно - аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" від 27.11.2012 № 10/623, в якому зазначено, що приймаючи до уваги рівень цін, що склався на коксівне вугілля на внутрішньому ринку Росії та на світовому ринку (за даними ICR тощо), тарифи на перевезення вугілля залізничним транспортом, враховуючи якісні контрактні характеристики вугілля, обсяги поставки, контрактний рівень цін на вугільний концентрат марки „КС+КО+К", що поставлявся в рамках додаткової угоди № 1 від 14.11.2012 до контракту № 2202101 від 06.11.12 складає 135-150 дол.США/т на умовах поставки DAP кордон Росія-Україна.

У зв'язку з тим, що позивачем не підтверджено заявлені відомості про митну вартість товарів, а саме: не надано рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації, суди попередніх інстанцій дійшли вірних висновків, що відповідач не мав достатніх підстав для застосування першого методу визначення митної вартості.

У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до наступного методу визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 60 МКУ - (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МКУ, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Наявність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів обумовила застосування Дніпропетровською митницею зазначеного методу при коригуванні митної вартості товарів.

Відповідно до ст. 55 МКУ, з огляду на відсутність додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, посадова особа відповідача, на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням методу 2(б) відповідно до ст. 60 МКУ, прийняла рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості товару, відповідно до яких митну вартість було скориговано до 0,1600 доларів США/кг.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно того, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняті відповідачем відповідно до норм чинного законодавства.

У зв»язку з прийняттям відповідачем рішень про коригування митної вартості товару, за митними деклараціями було відмовлено в митному оформленні та видано картки відмови.

Відповідно до п. 7 ст. 55 МКУ, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Судами встановлено, що на підставі заяв позивача про надання дозволу на митне оформлення вантажу під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків і зборів до Держбюджету України, відповідачем прийнято рішення щодо можливості випуску ввезеного товару у вільний обіг під обрані гарантійні зобов'язання.

Позивачем, в порядку та строки, передбачені ст. 55 МКУ, листом від 24.01.2013 № ОВЕС/ЕУ/43 до Відповідача були подані документи на підтвердження митної вартості товару "вугілля кам'яне бітумінозне: вугільний концентрат марки КС+КО+К». Країна виробництва: Росія RU.", який надійшов на адресу ПАТ "Євраз ДМЗ ім. Петровського" та ПАТ "Євраз Баглійкокс", який надійшов на підставі зовнішньоекономічного контракту від 06.11.2012 № 2202101, укладеного між ВАТ "Євраз Объединенный Западно- Сибирский металлургический комбинат" (Россия) та TOB "Торговий Дім "Євраз Україна".

На виконання вимог п. 9 ст. 55 МКУ, Дніпропетровською митницею розглянуто надані документи та листом від 30.01.2013 № 17-10-2/797 позивача повідомлено про результати розгляду.

Позивача повідомлено про те, що за умовами зовнішньоекономічного контракту від 06.11.2012 № 2202101 Покупець (TOB „ТД „ЄВРАЗ Україна") і продавець (ОАО „ЕВРАЗ Объединенный Западно- Сибирский металлургический комбинат", Росія) вважаються пов'язаними між собою особами з урахуванням положень статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Така взаємопов'язаність заявляється декларантом у гр.9а декларацій митної вартості.

Відповідно до положень п.18 статті 58 МКУ при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Як встановлено судами, саме з декларацій вартості декларантом зазначено про відсутність впливу взаємопов'язаності на ціну оцінюваних товарів.

Однак документи, передбачені ч. 4 ст. 53 МКУ, які підтверджують відсутність впливу взаємопов'язаності на ціну задекларованих товарів, на момент митного оформлення позивачем до відповідача не надавалось, також зазначені документи не були надані додатково листом від 24.01.13 №ОВЭС/ЕУ/43.

Відповідно до положень п.п.18.1 статті 58 МКУ для застосування митної вартості, заявленої декларантом, декларант має довести, що заявлена вартість є близькою до вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну.

Відповідно до статті 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відсутність документального підтвердження відсутності впливу взаємопов'язаності на ціну задекларованих товарів унеможливлює застосування заявленої декларантом вартості товару з урахуванням положень п. 18 статті 58 Митного кодексу України.

На підставі зазначеного та враховуючи те, що позивачем не надано документів, підтверджуючих відсутність впливу взаємопов'язаності продавця та покупця на ціну товару відповідно до зазначених положень ч. 18 ст. 58 МКУ та ч. 4 ст. 53 МКУ, неможливість врахування висновку ДП "Держзовнішінформ" в якості підтвердження заявленої митної вартості товару, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач правомірно відмовив позивачу у перегляді Рішень про коригування митної вартості товарів.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту, то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено правомірність прийняття відповідачем рішень про коригування митної вартості.

Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ УКРАЇНА» надмірно сплаченої суми ПДВ у розмірі - 832271,11грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача не підлягають задоволенню, адже, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, відповідно до п.5 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого спільним - висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, готується митним органом на підставі відповідної заяви платника про повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів.

Оскільки судами було з'ясовано, що позивач з відповідною заявою до митного органу не звертався, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій, що вказані вимоги позивача є безпідставними.

Відповідно до вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ТОВ "ТД "ЄВРАЗ УКРАЇНА" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)