Справа № 489/6114/15-а
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/489/282/2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.10.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Гроднової А.М.,

за участі:

позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання нечинним рішення про стягнення надмірно сплаченої пенсії, повернення стягнутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2015 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання нечинним рішення про стягнення надмірно сплаченої пенсії, повернення стягнутих коштів. Вказувала на те, що вона перебуває на обліку в УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва, де отримує пенсію за віком. Також зазначала, що з 2000 р. вона була зареєстрована як ФОП, проте згідно Рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.01.2005 р. її підприємницьку діяльність було припинено. Однак 24.03.2015 р. УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва було винесено Рішення про утримання з неї надміру виплачених сум пенсії в розмірі 1 630 грн. 07 коп., оскільки в період з 2009 р. по 2014 р. вона начебто займалась підприємницькою діяльністю. Позивачка неодноразово зверталась до УПФУ з заявами про незгоду з даним рішенням, оскільки її підприємницьку діяльність було припинено ще в 2005 р., однак їй було повідомлено, що вона нібито не вчинила всіх передбачених законодавством дій, спрямованих на припинення підприємництва.

Не погоджуючись з Рішенням УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва, ОСОБА_1 просить суд: визнати нечинним Рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва від 24.03.2015 р. № 29/5 про стягнення з неї надмірно сплаченої суми пенсії 1 630 грн. 07 коп.; повернути їй вже стягнену суму пенсії по незаконно прийнятому рішенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на правомірність своїх дій.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва з 28.05.2009 р. та отримує пенсійну виплату як непрацюючий пенсіонер.

При цьому відповідач посилається на те, що за документ, який підтверджує, що особа не працює, приймаються: трудова книжка та довідка органів державної податкової служби довільної форми про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа-підприємець. При відсутності трудової книжки довідка органів державної податкової служби про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа-підприємець, та заява особи із зазначенням причин відсутності трудової книжки. До зазначених документів додається інформація відділу персоніфікованого обліку.

Згідно даних відділу персоніфікованого обліку, отриманих відповідачем 17.11.2014 р., за даними Єдиного державного реєстру ОСОБА_1 перебувала на обліку як фізична особа - підприємець з 23.02.2006 р. по 07.08.2014 р. та згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.02.2015 р. державна реєстрація припинення підприємницької діяльності позивачки була здійснена лише 07.08.2014 р.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 отримувала доплату до пенсії, як непрацюючий пенсіонер в період з 28.05.2009 р. по 07.08.2014 р., та одночасно, у вказаний період, була зареєстрована як фізична особа-підприємець, при обчисленні пенсійної виплати виникла переплата в розмірі 1 630 грн. 07 коп.

Відповідно до Рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про утримання надміру виплачених сум пенсій від 24.03.2015 р. № 29/5 встановлено, що сума переплати пенсії ОСОБА_1 склала 1 630 грн. 07 коп., та підлягає поверненню шляхом утримання переплати в розмірі по 20 % від суми пенсії щомісячно до повного погашення боргу.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що її підприємницьку діяльність було припинено відповідно до Рішення суду ще в 2005 році, відповідно підстави для нарахування відповідачем переплати отриманої нею пенсії відсутні.

Суд не може погодитись з цим твердженням через наступне.

ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа підприємець 07.08.2000 р.

01.07.2014 р. набрав законної сили ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно прикінцевих положень якого (в редакції станом на час виникнення спірних справовідносин) державний реєстратор протягом 2004-2005 років при

надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов'язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка.

Проте позивачка ОСОБА_1, у встановленому законом порядку, до державного реєстратора не зверталась, в звязку з чим відомості про неї, як про ФОП, до Єдиного державного реєстру внесено не було.

Оскільки ОСОБА_1 не звітувала до ДПІ з 2001 р. та про причини ненадання звітності не повідомляла, 30.01.2005 р. Господарським судом Миколаївської області було постановлено рішення про припинення підприємницької діяльності суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1.

Вказане судове рішення було направлено до державного реєстратора Виконкому Миколаївської міської ради. На підставі даного рішення 23.02.2006 р. було здійснено включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (оскільки раніше такі відомості в Реєстрі були відсутні).

Також, після включення відомостей про позивачку, як про ФОП, до Єдиного державного реєстру було внесено відомості про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, що не пов`язане з її банкрутством, відповідно до п. 3 ст. 49 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно положень ч. 3 ст. 49 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, що не пов'язано з банкрутством фізичної особи - підприємця, здійснюється за процедурами, встановленими частинами дев'ятою - вісімнадцятою статті 47 цього Закону.

Зокрема, у відповідності до положень ст. 47 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців для внесення до Єдиного державного реєстру запису про

рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа повинні подати державному реєстратору такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця;довідку відповідного органу державної податкової служби про зняття фізичної особи - підприємця з обліку як платника податків; довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про зняття з обліку; довідки відповідних органів фондів соціального страхування про зняття з обліку.

Однак вищевказаних дій, передбачених ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин), позивачка ОСОБА_1 не вчиняла, до державного реєстратора не зверталась. Відповідно відомості про припинення нею підприємницької діяльності до ЄДР внесено не було.

В 2014 р. було внесено зміни до ст. 49 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно положень якого державних реєстраторів було зобов`язано провести державну реєстрацію усіх фізичних осіб-підприємців, щодо яких в ЄДР були відсутні відомості щодо припинення підприємницької діяльності на підставі рішення ФОП, або судового рішення, не пов`язаного з банкрутством.

На підставі викладеного 07.08.2014 р. державним реєстратором була заповнена реєстраційна картка Ф12 та до ЄДР внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за судовим рішенням, що не пов`язане з її банкрутством.

Відповідно до положень ст. 46 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП може бути проведена у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

При цьому згідно ч. 3 46 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Враховуючи вищевикладене, позивачка ОСОБА_1 не вчинила всі передбачені законодавством дії, спрямовані на припинення підприємницької діяльності.

За таких обставин, юридично припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відбулось 07.08.2014 р., після внесення державним реєстратором до ЄДР запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.

Отже суд вважає, що Рішення УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва від 24.03.2015 р. № 29/5 є правомірним, відповідно вимоги ОСОБА_1 безпідставні та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 158, 160-162, КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання нечинним рішення про стягнення надмірно сплаченої пенсії, повернення стягнутих коштів відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: