Справа № 2а-999/12/2070
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року м. Київ К/800/60418/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Харківської митниці Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом приватного підприємства "СПС" до Харківської митниці Міндоходів, Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області, за участю прокурора Жовтневого району м. Харкова про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

Приватне підприємство "СПС" звернулось в суд з позовом до Харківської митниці Міндоходів, Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якому просило: визнати недійсним та скасувати рішення про визначення митної вартості товарів №807070005/2011/300396/1 від 25.07.2011 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті декларації митної вартості №807070005.2011.330463.001 від 25.07.2011 року; стягнути з Державного бюджету України на користь ПП "СПС" надмірно сплачену суму податку на додану вартість 18333,30 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно, на підставі необґрунтованого висновку щодо заниження позивачем митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято рішення про визначення іншої, відмінної від заявленої декларантом, митної вартості товарів.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково: скасовано рішення про визначення митної вартості товарів №807070005/2011/300396/1 від 25.07.2011 року; скасовано картку відмови в прийнятті декларації митної вартості №807070005.2011.330463.001 від 25.07.2011 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, Харківська митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 11.05.2011 року між Компанією "UK Spice and Ingredients, LTD." (Великобританія) (продавець) та ПП "СПС" (покупець) було укладено контракт №07/sales/11-1. Відповідно до специфікації №1 від 11.05.2011 року до контракту № 07/sales/l 1-12 від 11.05.2011 року, Компанія зобов'язалась поставити, а ПП "СПС" зобов'язалось прийняти "червоний перець гострий порошок (Capsicum)" вагою 5000 кг за ціною 1,56 доларів CILIA за 1 кг загальною вартістю 7800,00 доларів США, "червоний перець гострий порошок (Capsicum) Сорт II" вагою 3000 кг за ціною 1,26 доларів США за 1 кг загальною вартістю 3780,00 доларів США, "куркума мелена" вагою 10000 кг за ціною 2,65 доларів США за 1 кг загальною вартістю 26500,00 доларів США".

На виконання контракту № 07/sales/l 1-12 від 11.05.2011 року зі специфікацією №1 від 11.05.2011 року ПП "СПС" від Компанії "UK Spice and Ingredients, LTD." згідно комерційного інвойсу № WTC/C-08/MIX/2011-2012 від 18.06.2011 року надійшов товар - "червоний перець гострий порошок (Capsicum)", вагою 5000 кг, "червоний перець гострий порошок (Capsicum) Сорт II", вагою 3000 кг, "куркума мелена", вагою 10000 кг. Відповідно до пункту 4.1 контракту ціна на товар встановлюється в американських доларах і зафіксована у специфікаціях до контракту. Зазначена у специфікації № 1 від 11.05.2011 року до контракту № 07/sales/l 1-12 від 11.05.2011 року ціна товару становить - "червоний перець гострий порошок (Capsicum)" - 7800,00 доларів США за 5000 кг (із розрахунку: 1,56 доларів США за 1 кг), "червоний перець гострий порошок (Capsicum) Сорт II" - 3780,00 доларів США за 3000 кг (із розрахунку: 1,26 доларів США за 1 кг), "куркума мелена" - 26500,00 доларів США за 10000 кг (із розрахунку: 2,65 доларів США за 1 кг). Згідно п. 7 Контракту оплата товару здійснюється покупцем на умовах, зазначених в специфікаціях, які становлять невід'ємну частину чинного контракту. Специфікацією №1 від 11.05.2011 року до контракту №07/sales/l 1-12 від 11.05.2011 року визначено, що оплата повинна бути здійснена покупцем двома частинами: передплата - 10% протягом 3 банківських днів, кінцевий розрахунок 90% повинен бути здійсненим за 7 днів до прибуття контейнера до порту Одеси.

25 липня 2011 року ПП "СПС" до Харківської обласної митниці була подана Декларація митної вартості № 807070005.2011.330463.001 від 25.07.2011 року, в якій було заявлено митну вартість товару - "куркума мелена" вагою 10000 кг за ціною 2,65 доларів США за 1 кг загальною вартістю 26500,00 доларів США, яка була визначена позивачем за 1-м методом оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до платіжного доручення №2361 від 21.07.2011 року позивач виконав обов'язок щодо сплати обов'язкових митних платежів та перерахував до Державного бюджету України податок на додану вартість на суму 60579,60 грн.

При здійсненні порівняння заявленого рівня митної вартості товарів з рівнем вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 339 від 09.04.2008 року, у митниці виникли сумніви правильності заявленої декларантом митної вартості товару. Так, заявлена позивачем митна вартість товару "куркума мелена" вагою 10000 кг по ВМД 807070005.2011.330463.001 від 25 липня 2011 року становила: - 2,65 доларів США за 1 кг загальною вартістю 26500,00 доларів США, а по фактам митного оформлення ідентичних та подібних (аналогічних) товарів за даними статистичній базі ЄАІС ДМСУ становив: - 3,8 долара США за 1 кг, що на 1,15 долара США більше, ніж заявлена позивачем митна вартість за 1 кг товару.

Зазначений факт став причиною проведення процедури консультації з декларантом та витребування додаткових документів відповідно до пункту 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 1766 від 20.12.2006 року, про що свідчить запис на зворотній стороні ДМВ 807070005.2011.330463.001 від 25.07.2011 року.

Зокрема, декларанту було запропоновано подати додаткові документи, такі як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством для аналізу ринку оцінюваних товарів в найближчий час.

Декларант під час проведення процедури консультації додатково надав митному органу: лист-пропозицію пробника, сертифікат походження товару, сертифікат якості, комерційні пропозиції (прайс-листи), калькуляція, експортна декларація країни відправлення.

З огляду на ненадання декларантом висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством для аналізу ринку оцінюваних товарів в найближчий час, Харківською обласною митницею в оформленні вантажної митної декларації №807070005.2011.330463.001 від 25.07.2011 року було відмовлено, про що свідчить картка відмови в прийнятті митної декларації № 07070005/2011/00555 від 25.07.2011 року, та прийнято рішення про визначення митної вартості товарів №807070005/2011/300396/1 від 25.07.2011 року, яким визначено митну вартість товару за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до статті 268 Митного кодексу України.

25 липня 2011 року листом №25/15 позивач звернувся до Харківської митниці з проханням про наданням дозволу на випуск у вільний обіг під гарантію сплати до Державного бюджету суми податків і зборів згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом відповідно до рішення про визначення митної вартості товарів №807070005/2011/300396/1 від 25.07.2011 року.

Листом Харківської митниці від 26.07.2011 року № 04/3102-8804 надано дозвіл на випуск товарів у вільний обіг під гарантію.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач в межах спірних відносин діяв з порушенням норм законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 339 від 09 квітня 2008 року, який був чинний на момент виникнення спірних відносин, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України у тому числі шляхом проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, а також порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Згідно з пунктами 11, 13, 14 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 1766 від 20 грудня 2006 року, для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання. За вмотивованою заявою декларанта такий строк продовжується. Якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Системний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль в силу положень пункту 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 339 від 09 квітня 2008 року, може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, а відтак законом передбачено порядок проведення консультацій щодо визначення митної вартості товару. Колегія суддів зазначає, що необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.

Згідно зі статтею 266 Митного кодексу України основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до статті 267 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті; 4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Статтею 266 Митного кодексу України встановлено, що якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У відповідності до статті 268 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 25.07.2011 року позивач надав митному органу декларацію митної вартості №807070005.2011.330463.001, а Харківська обласна митниця в свою чергу витребувала додаткові документи, які позивач зобов'язаний був надати протягом 10-ти календарних днів відповідно до пункту 13 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 1766 від 20.12.2006 року, або відмовитись від надання документів, про що повинен бути зроблений відповідний запис декларантом на зворотному боці основного аркуша декларації митної вартості.

Відповідно до записів на зворотній стороні ДМВ 807070005.2011.330463.001 від 25.07.2011 року не вбачається запису відносно відмови у наданні витребуваних митним органом документів. При цьому, під час розгляду справи, з пояснень сторін встановлено, що позивач не відмовлявся від надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару та надав додаткові документи, які на думку позивача в повній мірі підтверджують митну вартість товару.

Отже, відповідно до положень пункту 14 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 1766 від 20.12.2006 року, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Виходячи з наявних матеріалів справи та пояснень сторін, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що митним органом не було дотримано вимог Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 1766 від 20.12.2006 року, а саме не було витримано 10-денний термін для надання позивачем додаткових документів при відсутності відмови у наданні таких документів. Таким чином, митним органом було порушено порядок прийняття рішення та не було належним чином, в повній мірі, дотримано процедури консультації з позивачем, що в свою чергу є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Відповідно до положень Методичних рекомендацій, затверджених наказом Державної митної служби України від 19.10.2010 року № 1242, чинних на час виникнення спірних правовідносин, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством, та відомості про якісні характеристики товару можуть бути витребувані митним органом у разі: наявності у поданих документах неточностей або розбіжностей; виникнення потреби в уточненні заявленої митної вартості за умови, що відповідна цінова інформація відсутня у митного органу.

Вказані Методичні рекомендації містять виключний перелік підстав для витребування у декларанта висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством. При цьому, як зазначено судами попередніх інстанцій, з наявних матеріалів справи не вбачається виявлення митним органом у поданих документах неточностей або розбіжностей. А з огляду на прийняте відповідачем рішення про визначення митної вартості товарів №807070005/2011/300396/1 від 25.07.2011 року, яким визначено митну вартість товару за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до статті 268 Митного кодексу України, у митного органу була наявна відповідна цінова інформація. Жодних зауважень до поданих декларантом документів, митний орган під час проведення консультацій не зазначив.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Харківської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)