Справа № 802/3659/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 жовтня 2015 р. Справа № 802/3659/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування висновку

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Бершадська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування висновку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі запиту управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області та наданої декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік Бершадська ОДПІ провела перевірку відомостей, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" щодо позивача. За результатами проведеної перевірки, 14 серпня 2015 року, складений висновок про результати перевірки достовірності відомостей за № 1238, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 ЗУ "Про очищення влади", в якому зазначено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказала недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутих нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) позивача, а саме в розділі IІІ "Відомості про нерухоме майно" в пункті 23 Земельні ділянки, що перебувають у власності, в оренді чи на іншому праві користуванні декларанта та витрати декларанта на їх придбання (користування) не вказано відомості щодо 1/3 земельної ділянки площею 1,2432 га, що знаходиться в с. Новоселівка Немирівського району Вінницької області.

На переконання позивача, вказаний висновок в цій частині є незаконним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки такий оформлено без врахування наданих нею пояснень. Як зазначає ОСОБА_1, під час проведення перевірки посадовим особам Бершадської ОДПІ нею надані відповідні пояснення про причини не зазначення відомостей про земельну ділянку. Зокрема, такою причиною стало те, що нерухомість отримано 24 грудня 2014 року в спадок від батька та з необачності її не вказано у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік. При цьому, як зазначає позивач, контролюючий орган у висновку обмежився лише згадкою про наявність пояснень, наданих нею при проведенні перевірки.

Отже, ОСОБА_1 вважає, що Бершадська ОДПІ дійшла помилкових висновків при проведенні перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" та порушила порядок проведення такої перевірки.

В судове засідання позивач не з'явилась, проте надала письмове клопотання за вх. № 27420 від 24 вересня 2015 року про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача також не з'явився, надав письмове клопотання за вх. № 29643 від 12 жовтня 2015 року про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження. Окремо зазначив, що проти позову заперечує та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в управлінні Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області та обіймала посаду провідного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" проведено перевірку відомостей щодо позивача та оформлено висновок від 14 серпня 2015 року №1238. Так, за результатами проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутих нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права), а саме в розділі IІІ "Відомості про нерухоме майно" в пункті 23 Земельні ділянки, що перебувають у власності, в оренді чи на іншому праві користуванні декларанта та витрати декларанта на їх придбання (користування) не вказано відомості щодо 1/3 земельної ділянки площею 1,2432 га, що знаходиться в с. Новоселівка Немирівського району Вінницької області.

Вважаючи, що висновок відповідача від 14 серпня 2015 року № 1238 не відповідає фактичним даним, є незаконним і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному висновку, суд зважає на таке.

З 16 жовтня 2014 набрав чинності Закон України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року № 1682-VII.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про очищення влади" очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються в тому числі й щодо посадових та службових осіб органів Пенсійного фонду України.

Підстави й порядок проведення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб також визначаються Законом України "Про очищення влади".

Так, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про очищення влади" встановлено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у ч. 4 ст. 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною 3 або 4 ст.1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Так, в силу вимог вищенаведених положень Закону для проведення перевірки позивачем надано та направлено до уповноважених органів копію декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1 за 2014 рік, а також копію трудової книжки та заяву позивача на проведення перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади".

За приписами ч. 7 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, передбачений ч. 4 цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви (за ч.1 ст.4 Закону України "Про очищення влади") надсилає до відповідних районних, міських (міст обласного значення), районних у містах територіальних органів державної влади за місцем проживання особи, до компетенції яких належить проведення перевірки відповідних відомостей, визначених у п. 1 ч. 5 цієї статті, запити про перевірку відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до яких додаються копії заяви.

До відповідного районного, міського (міст обласного значення), районного у містах територіального органу державної влади за місцем проживання особи, до компетенції якого належить проведення перевірки відомостей, визначених п. 2 ч. 5 цієї статті, керівник органу, передбачений ч. 4 цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає запит про перевірку відповідних відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до якого додається копія декларації особи.

Запити, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, надсилаються одночасно.

У цей же день керівник органу, передбачений ч.4 цієї статті, надсилає повідомлення до Міністерства юстиції України про початок проходження перевірки особою, яке не пізніше ніж на п'ятий день з моменту його отримання розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із зазначенням дня початку проходження перевірки.

Відповідно до матеріалів справи запити про надання відомостей про ОСОБА_1 направлялися до Гайсинського центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної реєстраційної служби по м. Ладижин міськрайонного управління юстиції, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Отже, запити про надання відомостей щодо позивача направлялися компетентним органам, в порядку та у строки визначені Законом України "Про очищення влади".

Згідно з ч. 10 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених п. 2 ч. 5 цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16 жовтня 2014 року "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади" затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" (далі - Порядок № 563) та Перелік органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Відповідно до Переліку органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16 жовтня 2014 року, обов'язок зі здійснення перевірок відомостей щодо заборон, які можуть бути застосовані до осіб у частині недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у поданих ними деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, покладено на Державну фіскальну службу України (надалі ДФС). Зазначене також відповідає повноваженням ДФС, які визначені пп.92-1 п.4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №236 від 21 травня 2014 року, згідно з яким ДФС відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірку достовірності відомостей, зазначених у п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади".

Відповідно до п. 2 Порядку № 563 перевірки проводяться апаратом ДФС, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Із врахуванням вищезазначених вимог законодавства вбачається, що перевірка позивача проводилась саме Бершадською ОДПІ, яка є повноважним органом на проведення такої перевірки, відповідно до зазначених вище приписів ч.7 ст.5 Закону України "Про очищення влади", п.2 Порядку №563, Переліку органів, що проводять перевірку, пп.92-1 п.4 Положення про Державну фіскальну службу України.

Відтак, Бершадська ОДПІ, проводячи перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру доходам, отриманим із законних джерел, стосовно ОСОБА_1 діяла виходячи з наданих їй законом повноважень і за наявності для того достатніх правових підстав.

Згідно з п.п. 19, 20 Порядку №563 із метою проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, до ДФС надсилається запит за формою згідно з додатком 3 разом із засвідченими копіями декларації та трудової книжки (послужного списку) такої особи.

ДФС у порядку, визначеному Мінфіном, проводить перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, складеної в повному обсязі за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Пунктами 27, 28 Порядку №563 визначено, що в разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", ДФС протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх фактів недостовірності та/або невідповідності відомостей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня надходження запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них зазначеній особі.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за фактами, зазначеними у п.27 цього Порядку №563, та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування ДФС під час підготовки висновку про перевірку.

Так, позивачем було надано письмові пояснення з приводу встановлення за результатами перевірки недостовірних відомостей зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Окрім того, на виконання норми за п. 20 Порядку №563 Міністерством фінансів України наказом № 1100 від 03 листопада 2014 року затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" (далі - Порядок №1100), яким визначено процедуру проведення органами ДФС перевірки достовірності відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у п.п.1-11 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку №1100 його дія поширюється на осіб, стосовно яких проводиться перевірка, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи, визначені ч.4 ст.5 Закону України "Про очищення влади". Перевірка відомостей щодо членів сім'ї особи, стосовно якої проводиться перевірка, вказаних у декларації, не проводиться.

Пунктом 3 Порядку №1100 встановлено загальний алгоритм проведення органами ДФС перевірки, який включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого ч.4 ст.5 Закону України "Про очищення влади", запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

- аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою засування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України Про очищення влади, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Як передбачено п. 4 Порядку №1100, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Відповідно до п .6 Порядку №1100 отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 12 Порядку № 1100 також визначено, що в разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Згідно з п. 14 Порядку №1100 висновок про результати перевірки, підписаний керівником контролюючого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), який проводив перевірку, надсилається керівнику органу, передбаченому ч.4 ст.5 Закону України "Про очищення влади", не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Одночасно з надсиланням висновку про результати перевірки контролюючий орган, який проводив перевірку, надсилає копію такого висновку до Міністерства юстиції України.

Крім того, чинним законодавством України гарантоване право особи, стосовно якої проводиться перевірка, оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, якщо вона вважає свої права порушені внаслідок проведення вказаної вище перевірки. Так, ст. 9 Закону України "Про очищення влади" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень при виконанні цього закону оскаржуються в судовому порядку, а у відповідності до абз. 2 п. 11 ст. 5 цього ж Закону, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, визначених п.п.1, 2 ч.5 ст.5 може бути оскаржений особою в судовому порядку. Також і п. 39 Порядку №563 передбачено, що висновок про проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданій особою за попередній рік декларації, та/або невідповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у декларації особи, що набуте (набуті) за час перебування на посадах, доходам, отриманим із законних джерел, може бути оскаржений особою в судовому порядку.

У зв'язку із наведеним, суд відзначає, що ОСОБА_1 є особою, котра займає посаду, щодо яких, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) та щодо якої проводиться перевірка достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посаді судді, доходам, отриманим із законних джерел, як це встановлено п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади".

Досліджуючи зміст оскаржуваного висновку, судом з'ясовано, що для проведення перевірки отримувалися запит про перевірку, копія декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, а також копія трудової книжки та заяви позивача на проведення перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади". В тексті цього висновку відображено, що надсилалися запити про надання відомостей про ОСОБА_1 до Гайсинського центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної реєстраційної служби по м. Ладижин міськрайонного управління юстиції, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Висновок сформований із урахуванням наданих позивачем письмових пояснень, в тексті якого зазначено, що з привод виявленого факту недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), а саме щодо 1/3 земельної ділянки площею 1,2432 га, що знаходиться в с. Новоселівка Немирівського району Вінницької області, ОСОБА_1 надано пояснення, яке додається до висновку. При цьому суд не погоджується із твердженнями позивача про не врахування її пояснень, оскільки такі за своїм змістом жодним чином не могли вплинути на констатуючу частину висновку.

Зокрема, позивач, пояснюючи недостовірність зазначених у декларації даних вказала, що земельна ділянка отримана нею в порядку спадкування за законом в кінці 2014 року, та з необачності інформація про неї не зазначена у декларації.

Перевіряючи фактичні підстави для оскаржуваного висновку суд встановив, що позивачем отримано в порядку спадкування за законом земельну ділянку, вказане підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.18).

24 грудня 2014 року нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/3 земельної ділянки площею 1,2432 га, що знаходиться в с. Новоселівка Немирівського району Вінницької області за індексним номером 18313556 (а.с.19).

Висновком також встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаних позивача у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутих ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

Таким чином, суд констатує, що дії спрямовані на проведення перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади" вчинені відповідно до вимог законодавства, право позивача на подання пояснень, які були враховані під час формування висновку, реалізовано, а отже і висновок від 14 серпня 2015 року №1238 є правомірним.

Крім того, суд зазначає, що положеннями ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають, зокрема, достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

З аналізу п. 6 Порядку №1100 слідує, що за результатами порівняння податкової інформації на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації встановлюється:

- відсутність/наявність недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації;

- відсутність/наявність недостовірності цих відомостей та невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел;

- відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

При цьому недостовірність відомостей щодо наявності майна - не зазначення або зазначення неповної інформації про таке майно (майнові права) у декларації.

Факт набуття права власності на 1/3 земельної ділянки площею 1,2432 га підтверджується наданими поясненнями позивачем та в судовому порядку не оспорювався.

Оскільки позивач не зазначила інформацію про належну їй на праві власності земельну ділянку, відповідач правомірно вказав у висновку про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), набутих за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади".

Разом з тим, суд не ставить в залежність врахування пояснень позивача з можливістю прийняття висновку за результатами перевірки в порядку та у спосіб, що не передбачений чинним законодавством. Тобто, Бершадська ОДПІ у випадку виявлення недостовірності вказаних позивачем відомостей у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, зобовязана повідомити про виявлені факти.

Стосовно твердження позивача про те, що вказана земельна ділянка отримана в процесі спадкування за законом та зареєстрована 24 грудня 2014 року, тобто в кінці звітного періоду суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

В силу положень ч.1 ст 4 зазначеного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно.

Згідно з ч.3 ст. 3 Закону № 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що право власності у позивача виникло саме 24 грудня 2014 року та у період, коли вона перебувала на державній службі в органах Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" субєкти декларування - особи, зазначені в пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, які зобовязані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру.

Виходячи із зазначеного, позивач, будучи державним службовцем та власником об'єкту нерухомого майна (земельної ділянки), вважається носієм обов'язку вказувати у декларації достовірні відомості щодо майна, яке є її власністю. Тобто, відомості щодо 1/3 земельної ділянки площею 1,2432 га (право на яку набуто у 2014 році) повинні були зазначатися у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру позивача за 2014 рік. Крім того, позивач як у наданих поясненнях так і у позовній заяві не оспорює власний обов'язок декларування вказаного майна, а лише зазначає, що такий обов'язок не виконано із причин допущення помилки. Втім, зазначена причина не дає підстави вважати неправомірним оскаржуваний висновок, оскільки не спростовує зазначеної у ньому інформації про недостовірність відомостей щодо наявності майна.

Тому, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем під час формування висновку не враховано пояснення позивача, оскільки такі пояснення жодним чином не впливають на зроблений відповідачем висновок.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Пленумом Вищого адміністративного суду України у Постанові від 18 вересня 2015 року надані розяснення щодо застосування положень Закону України «Про очищення влади».

Так, за змістом розяснень, недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить особі. Тобто, саме по собі неповне декларування наявного у особи майна не може бути підставою для застосування Закону про очищення влади в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Крім того, Пленумом рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень, те, що сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обовязкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 110 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Однак, суд звертає увагу, що вказані вище роз'яснення, як випливає із їх змісту, можуть застосовуватися лише при розгляді справ, які пов'язані із реалізацією Закону України «Про очищення влади» в частині звільнення особи з посади (чи застосування інших заборон передбачених Законом), а не у спорах щодо оскарження висновку про результати перевірки. Тому, виходячи із змісту Постанови Пленумом від 18 вересня 2015 року, неповне декларування наявного у особи майна не може бути самостійною підставою для застосування Закону про очищення влади в частині звільнення особи з посади. Проте виявлення такого факту, є підставою для його відображення у висновку за результатами проведеної перевірки.

Отже, враховуючи невиконання позивачем обов'язку надавати достовірні відомості у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, а також відсутність порушень процедури перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", Порядком № 563, Порядком №1100, суд доходить переконання, що підстави для визнання протиправним та скасування висновку перевірки № 1238 від 14 серпня 2015 року відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішено судом відповідно до положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович