Справа № 821/1732/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1732/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Гайдуров ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служб Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні (відповідач ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_3 від 30.01.15 про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов'язати відділ Державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні поновити виконавче провадження № 45213160 з примусового виконання виконавчого листа № 2120/2698/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 747400 грн. в рахунок компенсації завданої матеріальної шкоди, зобов'язати державного виконавця ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_3 вжити заходів примусового виконання рішення неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Обгрунтовуючі позовні вимоги, позивач зазначає, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_3 незаконно винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2120/2698/12 виданого 27.03.2014 Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ВТБ Банк" 747400.00 грн. в рахунок компенсації завданої матеріальної шкоди, у зв'язку з неможливістю з'ясувати місцезнаходження боржника. Відповідачем не було вжито ряд заходів передбачених Законом України "Про виконавче провадження" з метою виявлення майна боржника, не здійснено вихід на адресу боржника, у зв'язку з чим вважає оскаржувану постанову передчасною такою що підлягає скасуванню, а виконавче провадження № 45213160 відновленню.

В позовній заяві позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до Херсонського окружного адміністративного суду. Позивач зазначає, що про винесення спірної постанови від 30.01.2015 дізнався під час ознайомлення 27.04.2015 з матеріалами виконавчого провадження № 45213160. З метою захисту порушених прав та інтересів ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" звернулась до Суворовського районного суду м. Херсона із скаргою про визнання неправомірною постанову ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні. 13.05.2015 ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона відмовлено у прийняті скарги та роз'яснено право на звернення до адміністративного суду, зазначена ухвала отримана представником позивача 27.05.2015.

Згідно ч.5 ст. 82 Закон України, від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі Закон України № 606-XIV ) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.181 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючі, що позивач звертався до Суворовського районного суду м. Херсона , яким відмовлено у прийнятті скарги, ухвала отримана 27.05.2015, а позовна заява надіслана до Херсонського окружного адміністративного суду 05.06.2015, що підтверджується поштовим конвертом, в якому надісланий позов, суд вважає, що причина пропуску строку звернення до суду передбаченого ст. 181 КАС України, є поважною, тому суд поновлює строк звернення до суду.

05.10.2015 представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач та третя особа не прибули до суду, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, письмових заперечень або інших пояснень в обгрунтування позиції щодо заявлених вимог суду не надали.

Враховуючи положення ст.ст. 122, 128 КАС України, суд розглядає дану справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

У провадженні державного виконавця Суворовського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_3 знаходилося виконавче провадження ВП № 45213160 з примусового виконання виконавчого листа №2120/2698/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ВТБ Банк" 747400,00 грн. в рахунок компенсації завданої матеріальної шкоди, виданого на виконання вироку суду по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст. 190 ч. 4 КК України.

Постановою ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсон замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ "ВТБ Банк" на ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" на підставі ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 15.09.2014р.

Постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсон, ОСОБА_3 від 30.01.2015р. виконавче провадження № 45213160 завершено, у зв'язку з неможливістю з'ясувати місцезнаходження боржника на підставі п.5 ч.1 ст. 47 , ст.50 Закон України № 606-XIV виконавчий лист № 2120/2698/15 від 27.03.2014 повернуто стягувачу.

Позивач зазначає, що про закінчення виконавчого провадження та винесення постанови від 30.01.2015 дізнались під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 27.04.2015., на адресу ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" не надходила зазначена постанова та оригінал виконавчого листа № 2120/2698/12.

Заявник вважає таке рішення державного виконавця прийнято у порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" та просить суд визнати постанову державного виконавця відділу ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 30.01.2015 року неправомірною, скасувати цю постанову, зобов'язати відділ ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні поновити виконавче провадження та зобов'язати державного виконавця вжити заходів по примусовому виконанню вироку суду.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1ст. 47 Закону України № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: п.2- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; п.5 - у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника);

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 40 Закону України № 606-XIV у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документам про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Отже законодавством визначено значний перелік дій державного виконавця, які він вчиняє для розшуку боржника - фізичної особи та майна такого боржника. Однак суб'єкт владних повноважень, на якого в адміністративному судочинстві покладений тягар доказування правомірності своїх дій та рішень, не надав суду доказів здійснення ним всіх визначених законодавством заходів для встановлення місцезнаходження боржника та/або його майна.

Згідно акту державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_3 від 23.01,2015р. було встановлено, що "за адресою АДРЕСА_1 боржника ОСОБА_2 не виявлено. Зі слів власника квартири ОСОБА_2 ніколи не проживав за вказаною адресою". Однак, у виконавчому листі зазначено, що боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачем не надано суду доказів здійснення виходу за адресою реєстрації боржника.

Судом встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні документи, які б підтверджували здійснення державним виконавцем будь-яких дій для встановлення місця перебування чи проживання боржника та інших виконавчих дій, зокрема, таких як: перевірка наявності рухомого майна боржника, вихід державного виконавця за адресою реєстрації боржника, яка вказана у виконавчому листі вул. Урицького, 119-а, м. Херсон, звернення до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника у відповідності з ст. 40 Закону, винесення постанови про привід боржника через органи внутрішніх справ, тощо.

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженням позивача про те, що оскаржувана постанова ДВС про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.01.2015 року винесена передчасно та необгрунтовано, оскільки державним виконавцем не було вжито всіх заходів, у результаті яких було б встановлено неможливість з'ясування місця проживання та/або перебування особи боржника чи встановлення особи боржника та не здійснено заходів щодо встановлення нерухомого майна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_3 від 30.01.15 про повернення виконавчого документа стягувачу винесена із порушенням положень Закону України №606, та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону України № 606-XIV у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.(ч.3,4 ст.51 Закону України № 606-XIV).

Отже, враховуючи, що судом постанова від 30.01.2015 визнана протиправною та такою що підлягає скасуванню, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо зобов'язання відділу Державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні поновити виконавче провадження № 45213160 з примусового виконання виконавчого листа № 2120/2698/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 747400 грн. в рахунок компенсації завданої матеріальної шкоди. Позовні вимоги про зобов'язання державного виконавця вжити заходи примусового виконання неупереджено, своєчасно і в повному обсязі суд вважає суто декларативними, які не мають правової підстави.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийнятого ним рішення, що оскаржуються позивачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 128 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія".

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_3 від 30.01.2015р. про повернення виконавчого документу стягувачу.

Зобовязати відділ державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні поновити виконавче провадження № 45213160 з примусового виконання виконавчого листа № 2120/2698/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" 747400,00 грн. в рахунок компенсації завданої матеріальної шкоди.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 11.5