Справа № 758/4695/13-а
Суддя: Войтенко Т. В.
Дата ухвалення: 2013-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/4695/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2013 року cуддя Подільський районний суд міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відноситься до 2 категорії громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Київський міський центр по нарахування та здійсненню соціальних виплат при щорічній виплаті на оздоровлення у 2010 році виходив не з положень Спеціального закону, а керувався постановою КМ «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року № 562, згідно якої їй щорічна допомога на оздоровлення нараховувалась у розмірі 75 грн.

Не погоджуючись з розміром щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, виплаченої 17 серпня 2010 року, позивачка звернулася до відповідачів із заявами про нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, але в цьому їй відповідачі відмовили, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилаючись на те, що відмова відповідачів щодо перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення є неправомірною, звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконним дії Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, меншому від того, який передбачений ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації проводити нарахування та здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 3 мінімальних заробітних плат за 2010 рік та зобовязати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат забезпечити виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 3 мінімальних заробітних плат з урахуванням проведених виплат.

13 жовтня 2011 року ОСОБА_2 було поновлено строк на звернення до суду з даною позовною заявою та відкрито скорочене провадження. Після повернення справи з Київського апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду, копію позовної заяви було направлено відповідачам та запропоновано подати заперечення на позов.

25 квітня 2013 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву, в яких відповідачі посилались на правомірність своїх дій щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 75 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється евакуйованою особою із зони відчуження у 1986 року, (посвідчення серії Б №111151), перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Подільської районної м.Києві державної адміністрації.

12 травня 2010 року Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної м.Києві державної адміністрації відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року за №562 на підставі списку-розпорядження №13 нарахувало позивачці щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 75 грн. (а.с. 16-17).

17 серпня 2010 року Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснив позивачці виплату щорічної допомоги за 2010 року у розмірі 75 грн. (а.с. 18).

Не погоджуючись з таким розміром допомоги, позивачка зверталася до відповідачів із заявами про її перерахунок, однак отримала відмову.

Посилаючись на неправомірність відмови здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, позивачка звернулася до суду з даним позовом та її права підлягають захисту судовим рішенням.

Позивачка у 2010 році отримала щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 в розмірі, передбаченому Постановою КМ України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону № 796, щорічна допомога на оздоровлення особам евакуйованим із зони відчуження у 1986 році виплачується в розмірі 3 мінімальних заробітних плат.

Таким чином, позивачка має право на одержання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, визначених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Всупереч ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачці щорічна допомога на оздоровлення виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

З огляду на те, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562, позивачу не правомірно виплачували щорічну допомогу на оздоровлення в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 48 зазначеного Закону.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації та Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат порушувались права позивача щодо нарахування і виплати щорічної допомоги на оздоровлення.

Недотримання вимог законів України при визначенні розміру допомоги є порушенням п.6 ст.92 Конституції України, оскільки виключно законом України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст.71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, прихожу до однозначного висновку про наявність у позивача права на перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірах, визначених ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, вважаю необхідним визнати неправомірними дії відповідачів щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, як особі, яка евакуйована із зони відчуження у 1986 році, у розмірі, меншому від передбаченого ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації видати розпорядження про нарахування та виплату позивачці щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, та зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити виплату ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за 2010 рік».

Разом з тим, позивачці потрібно відмовити у задоволенні позовних вимог про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації проводити позивачці нарахування щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, оскільки така вимога з моменту звернення з позовною заявою заявлена на майбутнє, а позивачкою не надано доказів про порушення її прав після 2010 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.46 Конституції України, ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 7, 8. 9, 10, 11, 71, 94, 162, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, яка евакуйована із зони відчуження у 1986 році, у розмірі, меншому від передбаченого ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2010 рік.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації видати розпорядження про нарахування та виплату ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за 2010 рік.

Зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити виплату ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за 2010 рік».

В решті позовних вимог позивачці відмовити.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Т. В. Войтенко