Справа № 263/11793/15-а
Суддя: Скрипниченко Т. І.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/303/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької областіу складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Момот А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за адміністративним позовом Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Азербайджанської республіки, -

В С Т А Н О В И В :

29 вересня 2015 року Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Азербайджанської республіки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.05.2015 року працівниками Дружківського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області був виявлений громадянин Азербайджанської республіки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, без паспортного документу. При опитуванні відповідач пояснив, що прибув на територію України в жовтні 2014 року через КПП «Бориспіль» в пошуках роботи, але до цього часу є безробітним. Знаходився та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказану квартиру на необмежений трок йому надав громадянин ОСОБА_3, родичів в Україні немає. Після закінчення строку перебування на території України січень 2015 року, територію України не залишив, посилаючись на те, що загубив паспорт, з питань продовження терміну перебування на території України до відповідних органів не звертався, тобто перебував на території України незаконно. Про незаконне перебування на території України відповідача позивачу стало відомо 22.05.2015 року. У той же відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст. 203 КУпАП, постановою начальника Дружківського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 22.05.2015 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Штраф відповідачем сплачено. 01.07.2015 встановлено, що відповідач територію України не залишав, тому що не працює, продовжує прожувати за попередньою адресою, але знайшов паспорт. Встановлено, що відповідач щонайменш має два паспортних документи Р4069124, яки надав до міграційної служби, та Р4908641, за яким у період з січня по грудень 2013 року тричі перетинав кордон України. Підстав для перебування даного громадянина на території України не мається.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені.

Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, посилаючись на скрутне матеріальне становище та стан здоров'я, позов просив вирішити на на розсуд суду.

Заслухавши сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_5 прибув на територію України через КПП «Козача Лопань» 06.12.2013 року у приватних справах ( а.с. 22). Перебуває в Україні на підставі паспорту типу РР №Р4069124 виданого 18.08.2010 року, ОСОБА_4 ОСОБА_2, дійсний до 16.08.2020 року ( а.с. 6-12).

Термін перебування відповідача на території України закінчився у січні 2015 року і з цього часу іноземець вважається таким, який знаходиться в державі України на нелегальному положенні, родичів чи знайомих в Україні не має.

22 травня 2015 роу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП за порушення правил перебування на території України, за наслідками розгляду якого на нього накладений штраф в розмірі 510 грн. та попереджено про необхідність залишити територію України в добровільному порядку. Штраф відповідачем сплачений, про що свідчить копія квитанції (а.с. 17).

23 травня 2015 року, у відповідності до вимог ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відносно ОСОБА_1, начальником Дружківського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області було прийнято рішення № 3 про примусове повернення відповідача до країни походження, а також останнього було зобовязано у термін до 21.06.2015 року покинути територію України. 23.05.2015 року відповідача під особистий підпис було повідомлено про прийняте рішення та роз'яснено, що у разі невиконання рішення про примусове повернення, його буде видворено за межі України у примусовому порядку ( а.с. 18). Прийняті рішення іноземцем не оскаржені і на даний час є чинними.

Однак, до теперішнього часу відповідач територію України не покинув і в державі перебуває на нелегальному положенні. Невиконання рішення про примусове повернення мотивує відсутністю коштів. Законні джерела існування в Україні у іноземця відсутні, підстав для подальшого його перебування на території держави не має. Фактично він повторно ухилився від виїзду з території України.

Відповідно вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Судом не встановлено жодних обставин, які свідчили б про те, що виконання рішення про примусове видворення до держави належності буде становити для ОСОБА_1Е.о. реальну загрозу його життю, свободі або здоров'ю чи призведе до інших негативних наслідків, які згідно ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», є підставами для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Враховуючи, що після прийняття рішення територіальним підрозділом Державної міграційної служби України про примусове повернення ОСОБА_1Е.о., останній ухилився від виїзду з України, в добровільному порядку не покинув територію України до встановленого йому терміну, чим порушив законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, притягався до відповідальності за порушення правил перебування в Україні, а також приймаючи до уваги відсутність заборон щодо примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства, передбачених ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про видворення ОСОБА_1Е.о. за межі території України в примусовому порядку підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,160,161,162,163,183-5,186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Азербайджанської республіки - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина ОСОБА_4

ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортний документ Р 4069124, виданий 18.08.2010 року Міністерством внутрішніх справ ОСОБА_2 з терміном дії до 16.08.2020 року.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.І.Скрипниченко