Справа № 2а-11809/10/2670
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2010-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 серпня 2010 року № 2а-11809/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пісоцька О.В., перевіривши матеріали

позовної заявиОСОБА_1
доГенерального прокурора України ОСОБА_2
провизнання бездіяльності протиправною, зобовязання повідомити про результати перевірки скарги,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду з позовною заявою до Генерального прокурора України ОСОБА_2 (далі Генеральний прокурор, відповідач), в якій просить:

- визнати бездіяльність останнього протиправною;

- зобовязати Генерального прокурора письмово повідомити позивача про результати перевірки скарги від 21 червня 2010 року і суть прийнятого рішення.

Однак ОСОБА_1 необхідно відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом з огляду на наступне.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, а частиною другою статті 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового рішення.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі - на виконання делегованих повноважень.

Пунктом першим частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено юрисдикцію адміністративних судів, зокрема, яка поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту другого частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до статтею 94 Кримінально-процесуального кодексу України від 28 грудня 1960 року, з урахуванням змін та доповнень на час виникнення спірних правовідносин, (далі КПК України) підставою порушення кримінальної справи, зокрема, є звернення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян з заявою або повідомленням про злочин, а статтею 95 вказаного Кодексу визначено вимоги до таких заяв та повідомлень.

Так, прокурор, слідчий або орган дізнання під час перевірки заяви про злочин та відповідного реагування на неї автоматично набувають статусу особи, яка користується правами та виконує обовязки, що визначені КПК України, є самостійною у визначені напряму процесуальних дій та несе повну відповідальність за їх законне та своєчасне проведення. Тобто, у випадку вчинення відповідачем процесуальних дій (бездіяльності) або прийняття відповідного рішення за КПК України, останній не виконує владних управлінських функцій (вирішує питання премій, розміру зарплати, присвоєння звання тощо) та не має ознак субєкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсно, захист прав і свобод людини не може вважатися надійним без надання їй можливості оскаржувати до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури, але таке оскарження має здійснюватися у порядку, за яким прийняті такі рішення або вчинені дії, - тобто, встановленим Кримінально-процесуальним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність Генерального прокуратура щодо невирішення його скарги від 21 червня 2010 року, в якій позивач повідомляв про скоєння злочинів суддями Капацин Н.В., Демидовою А.М. та заступником Генерального прокурора Кудрявцева В.В. і просив спрямувати роботу органів прокуратури на перевірку його заяв, поданих відповідно до статей 94, 97, 98, 99 КПК України, відносно зазначених осіб. Також в позові ОСОБА_1 просив зобовязати відповідача провести перевірку стосовно відомостей, зазначених у вказаній скарзі від 21 червня 2010 року, повідомивши позивача про прийняті рішення.

Таким чином, вимоги позивача, звернуті до Генерального прокурора, підлягають вирішенню у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, що відповідно виключає розгляд даного позову в Окружному адміністративному суді міста Києва.

Відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 4, 17, пунктом першим частини першої статті 109, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовною заявою до Генерального прокурора України ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання повідомити про результати перевірки скарги.

Розяснити ОСОБА_1, що розгляд даних позовних вимог має здійснюватися за правилами, встановленими Кримінально-процесуальним кодексом України, що належить до компетенції місцевого суду загальної юрисдикції.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, не допускається.

Копію даної ухвали, позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами направити на адресу ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Пісоцька