Справа № 826/10236/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Костюк Л.О., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Новак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

29 травня 2015 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

1. визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича у включенні ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), як вкладника за договором банківського вкладу від 17.09.2014 № 203дф до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» (ідентифікаційний код 26549700), які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що оформлена листом від 07.04.2015 № 19/1212;

2. зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенко Володимира Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код 21708016) додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), як вкладника за договором банківського вкладу від 17.09.2014 № 203дф, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» (ідентифікаційний код 26549700) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

3. зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), як вкладника за договором банківського вкладу від 17.09.2014 № 203дф до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 17.09.2014 між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 203дф (Договір) (а.с.11).

17 вересня 2014 року відповідно до умов Договору на депозитний рахунок внесено 11 003 євро 07 євро-центів із строковим розміщенням вкладу до 17.10.2014 (а.с.44).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 №782 «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду 04.12.2014 прийнято рішення №140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Камбіо» (а.с.52-53).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення №46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи (а.с.55-56).

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду 02.03.2015 № 46 рішення про початок ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з 06.03.2015 розпочав виплати коштів вкладникам даного банку.

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» №19/1212 від 07.04.2015 позивача повідомлено, що операції по рахунку заблоковано, проводиться перевірка на предмет наявності ознак, передбачених частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо нікчемності правочину.

Також позивача повідомлено про наявність кримінального провадження №0000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ «Банк Камбіо» злочину, передбаченого частиною другою ст. 364 КК України, досудове розслідування за яким здійснюється Головним слідчим управлінням Служби Безпеки України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки, по-перше, позивач приймав участь в укладенні нікчемних правочинів (дроблення рахунків інших клієнтів банку) з метою відшкодування за рахунок Державних коштів (коштів Фонду гарантування вкладів) сум вкладів, що фактично не належали позивачу, по-друге, оскільки на час розгляду справи правоохоронні органи з'ясовують правомірність укладення договору між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо» та інших дій пов'язаних з цим договором, а відтак відповідачами не порушено законних прав та інтересів позивача на час розгляду справи.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є хибною з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі за текстом - «Фонд») визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI.

Згідно частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до частини другої вказаної статті вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частинами третьої-шостої вказаної статті Фонд гарантує відшкодування коштів за вкладом, який вкладник має в банку, що в подальшому реорганізувався шляхом перетворення, на тих самих умовах, що і до реорганізації.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Статтею 27 Закону № 4452-VI регулюється порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

При цьому, у відповідності до частини шостої цієї статті, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно частини п'ятої ст. 27 Закону № 4452-VI, протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

У відповідності до п.п. 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року №14 («Положення»), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Згідно п.п. 2, 4 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

За змістом частини першою статті 35 Закону № 4452-VI здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, що 17.09.2014 між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 203дф (а.с.11).

Згодом, Постановою Правління Національного банку України №782 від 04.12.2014 та Рішенням №140 від 04.12.2014 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію (а.с. 50-53).

27 лютого 2015 року Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб складено протокол, відповідно до якого встановлено безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб та безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ «Банк Камбіо» у серпні - вересні 2014 року (а.с. 59-60).

На підставі Протоколу засідання Комісії від 27.02.2015 Уповноваженою особою прийнято рішення щодо тимчасового блокування коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «Банк Камбіо» згідно переліку, та блокування у файлах «D» та «Z» Узагальненої бази даних Фонду гарантування.

Після чого відділ організації виплат Фонду відобразив блокування у файлах «D» та «Z» Узагальненої бази даних Фонду гарантування відповідно до інформації, наданої Уповноваженою особою.

Суд першої інстанції приходить до висновку, що кошти на рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_2, надійшли з депозитного рахунку іншого клієнта - ОСОБА_5, з метою отримання ОСОБА_5 отримати грошові кошти не в порядку черговості від банку, а за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідач у своєму запереченні на апеляційну скаргу стверджує, що кошти надійшли внаслідок так званого «дроблення» великого депозиту іншого клієнта - ОСОБА_5 з метою відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому передбачені законом функції уповноваженої особи Фонду реалізовані через прийняття рішення Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб та через повідомлення Уповноваженою особою Фонду позивача щодо застосування наслідків нікчемності договору (а.с.141).

Однак, вказане спростовується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_5, відповідно до якої ОСОБА_5 не мала на меті жодних незаконних намірів, крім того її права як владника у ПАТ «Банк Камбіо» припинено, відтак остання не має права на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.75).

У силу вимог частини другої статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Підстави для визнання правочину (у тому числі договору) нікчемним визначені, зокрема, у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

Так, відповідно до частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, у редакції що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Водночас, у даній правовій ситуації відсутня будь-яка із вищезазначених ознак нікчемності правочину.

Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Для застосування наслідків, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Водночас, в контексті зазначеної статті, колегія суддів зазначає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що договір банківського вкладу між ОСОБА_5 та ПАТ «Банк Камбіо» Уповноваженою особою Фонду нікчемним не визнавався.

Відповідачами не надано суду будь-яких доказів на підтвердження факту, що правочин, укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Банк Камбіо», спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним та порушує публічний порядок і є нікчемним. Крім того, в силу положень частини третьої ст. 228 ЦК України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом, натомість відповідного судового рішення про визнання недійсним договору між банком та ОСОБА_5 та застосування правових наслідків недійсності матеріали справи не містять.

Колегія суддів вбачає зазначити, що в силу вимог ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладом, у тому числі, є кошти, які надійшли для вкладника на умовах договору банківського рахунку, а тому посилання відповідача на правомірність своїх дій у зв'язку з надходженням на рахунок позивача грошових коштів з рахунку іншої особи є безпідставним, оскільки законодавством не встановлено обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути лише кошти, внесені безпосередньо вкладником.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що на обґрунтування зазначених обставин відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення позивачем порядку укладення Договору банківського вкладу «Classic» №203дф від 17.09.2014 з ПАТ «Банк Камбіо».

Частина перша статті 203 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до положень частин другої та третьої ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Крім того, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Як вбачається з відповіді Уповноваженої особи Фонду № 19/1212 від 07.04.2015 договір №203дф від 17.09.2014 нікчемним не визнавався, рішення про недійсність такого договору судом не приймалось, крім того, відповідач не звертався з таким позовом до суду.

Інформації щодо причин невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу від 17.09.2014 №203дф, укладеного між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо», Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенко В.І. не надано.

Доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених частиною четвертою ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для відмови у відшкодуванні коштів по рахунку позивача відповідачами надано не було, а судом не встановлено.

Колегія суддів не бере до уваги посилання суду першої інстанції щодо наявності в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальних проваджень №0000082, порушеного за частиною другою ст.364 КК України, №0000453, порушеного за частиною другою ст.364-1 КК України, та посилання Уповноваженої особи Фонду на реєстрацію 25.06.2015 нового кримінального провадження №0004279, порушеного за частиною третьою ст.190 КК України, оскільки відсутній вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, який в силу частини четвертої ст.72 КАС України є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою, а тому до моменту встановлення факту зловживання службовими особами ПАТ «Банк Камбіо» своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, у колегії суддів відсутні підстави вважати такі обставини доведеними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку щодо безпідставного та протиправного невключення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки з урахуванням факту наявності грошових коштів на банківському рахунку, які поступили на рахунок позивача до введення в дію Постанови Правління Національного Банку України №782 від 04.12.2014, наявні підстави для зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» включити позивача до переліку вкладників шляхом подання до Фонду додаткової інформації щодо ОСОБА_2, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Щодо заявлених позивачем вимог про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то зазначені вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частини третьої розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вкладів фізичних осіб коштів за вкладами Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Відповідно до частини другої розділу ІV Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Оскільки Уповноважена особа Фонду не включила позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, позовні вимоги позивача в цій частині до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про включення до Загального реєстру вкладників є передчасними і не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенко В.І. та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не доведено наявності законних підстав для невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В.І. суперечить положенням Закону № 4452-VI та є протиправною.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволені апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича у включенні ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), як вкладника за договором банківського вкладу від 17.09.2014 № 203дф до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» (ідентифікаційний код 26549700), які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що оформлена листом від 07.04.2015 № 19/1212.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо» Додусенко Володимира Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код 21708016) додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), як вкладника за договором банківського вкладу від 17.09.2014 № 203дф, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» (ідентифікаційний код 26549700) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Л.О.Костюк,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 21 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Костюк Л.О.