Справа № 2-а-1326/2010
Суддя: Піх Ю. Р.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1326/10/0812
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2010 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Піх Ю.Р. ., при секретарі Кіровій О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора дорожньої патрульної служби взводу № 1 роти ДПС № 1 відділу Державної автомобільної інспекції м.Запоріжжя прапорщику міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні місяці 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до інспектора з ДПС № 1 відділу Державної автомобільної інспекції м.Запоріжжя прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до постанови серії АР 012242 від 21.07.2010 року, відповідно до якої позивачем були порушені вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, а саме 21.07.2010 о 10-13 на 301 кілометрі автошляху Харків- Сімферополь керуючись автомобілем «Рено» за реєстраційним номером АР 1828 АР, при виїзді з другорядної дороги не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим допустив порушення ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач повідомив, що інспектор ДПС прапорщик міліції ОСОБА_2 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що позивач нібито рухаючись по другорядній дорогі, не надав перевагу в русі автомобілю , який рухався по головній дорозі та почав складати відповідний протокол. Позивач запропонував працівникам ДАІ надати йому докази вини, такі як показання свідків, фіксацію правопорушення за допомогою технічних засобів. Але позивачу було відмовлено в задоволенні клопотання. Факт скоєння позивач правопорушення не зафіксовано жодними технічними засобами (фото-та відео зйомкою). В протоколі не наведені дані свідків, в матеріалах справи відсутні їх свідчення.

З врахуванням згаданих обставин представник позивача просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з?явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з постановою інспектора ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 від 21.07.2010 року на 301 кілометрі автошляху Харків - Сімферополь керуючись автомобілем «Рено» за реєстраційним номером АР 1828 АР, при виїзді з другорядної дороги не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим допустив порушення ПДР України , за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУаАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються прізвища та адреси свідків.

Як вбачається з протоколу серії АР № 012242,факт правопорушення не зафіксований жодними технічними засобами (фото-відео зйомкою), в порушення вимог не наведені дані свідків, відсутні їх свідчення.

Відповідно до Закону України «Про міліцію», співробітник міліції повинен припиняти адміністративні правопорушення, а також відповідно до п.12, Наказу від 13.11.2006 N 1111, Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України інспектору чітко визначено активно реагувати і припиняти правопорушення в тому числі, перевищення швидкості, а не спостерігати за правопорушенням, яке відбувається в його присутності. Такі завдання працівників ДПС зазначені і у відомчому наказів МВС України.

Сам факт не припинення правопорушення позбавив особу, яка керувала транспортним засобом можливості об'єктивно оцінити те, що відбувалося на місці і вказати інспектору на можливі причини помилкової фіксації швидкості автомобілю, що в свою чергу ставить під сумнів місце, час та швидкісний режим зазначений в постанові про правопорушення.

Згідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначене вказує про порушення процесуального законодавства та упередженість до позивача співробітника ДПС, який виніс постанову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необгрунтованим.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ч. 3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора адміністративної практики за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки винесена без достатніх доказів.

Таким чином суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, Закону України «Про міліцію», ст.ст. 10, 11 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", ст.ст. 6-14, 69-71, 86, 99-103, 158-163, 167 КАС України, ст.ст.287, 288, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову АР 216962 від 21.07.2010 року по справі про адміністративне правопорушення (п.2 ст.122 КУпАП) винесену інспектором дорожньої патрульної служби взводу № 1 роти ДПС № 1 відділу Державної автомобільної інспекції міста Запоріжжя ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул. Ударна, буд.47.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання через Комунарський районний суд м.Запоріжжя заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Ю.Р.Піх