Справа № 2-а-2748/2010
Суддя: Пелих О. О.
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а-2748/2010 р.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2010 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Пелих О.О., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені Старобільського районного суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Луганського взводу ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Луганського взводу ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ №491291 від 02.11.2010 р. відносно нього та закриття провадження по справі відносно нього згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 02 листопада 2010 р. приблизно о 08.10 годині він рухався на автомобілі НОМЕР_1 на а/ш Луганськ Старобільськ Харків, разом з ним в автомобілі знаходилася його дружина ОСОБА_3. Для здійснення випередження транспортного засобу, що рухався по правій смузі із швидкістю, що була меншою, ніж швидкість транспортного засобу, яким він керував, виїхав на крайню ліву смугу. Після випередження не мав змоги вернутися на крайню праву смугу руху у звязку з наявністю дорожньої розмітки передбачену п.1.18, яка вказує дозволений на перехресті напрямок руху по смуга. Проїхавши перехрестя відразу був зупинений інспектором Богушевим О.Б., який запропонував надати йому для перевірки посвідчення водія та документи на авто. Перевіривши документи інспектор став запитувати його звідки він їде і куди, чим займається. Вислухавши відповіді запропонував пройти до службового автомобіля. Підходячи до автомобіля інспектор став говорити, що він начебто порушив Правила дорожнього руху України (далі ПДР). Після на підставі усних звинувачень у відношенні нього склав протокол про адміністративне правопорушення за невиконання вимог п.11.2, 11.5 та виніс постанову ВВ №491291 від 02.11.2010 р., згідно з якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 510 гривень. Вважав, що ПДР він не порушував і заперечував свою причетність до цього, крім того, у даному випадку він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. Просив суд скасувати постанову ВВ №491291 від 02.11.2010 р. у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач інспектор Луганського взводу ДПС ОСОБА_2 та третя особа представник УДАІ ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, до початку розгляду справи надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі та заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши докази по справі, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З диспозиції ч.2 ст.122 КУоАП видно, що до вказаного адміністративного правопорушення притягаються водії транспортних засобів за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині...

Згідно п.11.2 ПДР України нерейкові транспортні засоби повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини.

Пунктом 11.5 передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Інспектором Луганського взводу ДПС ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за те, що він 02.11.2010 року в 08.20 годин керуючи автомобілем НОМЕР_2 на а/ш М-21 на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі при наявності вільної правої, чим порушив, чим порушив п. 11.2,11.5 ПДД України.

За вчинення вказаного правопорушення по справі про адміністративне правопорушення було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 02 листопада 2010 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУоАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн..

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються ... поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, … свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Для дослідження суду справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем надано не було.

Згідно довідки ОДАІ м. Старобільська від 22.11.2010 р. справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП станом на 22 листопада 2010 року до відділу не надходила (а.с.14).

Тому суд вирішує справу на основі наявних у справі доказах.

З наданих відповідачем копії Книги постових відомостей розстановки нарядів дорожньо патрульної служби та відомостей обліку роботи по нагляду за дорожнім рухом ІДПС ОСОБА_2 та ОСОБА_5 видно, що 02 листопада 2010 року інспектори заступили на зміну і о 08-30 годині ними було зафіксовано порушення ОСОБА_1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Відтворивши наданий разом з запереченнями відеозапис судом було встановлено, що позивач для здійснення випередження транспортного засобу, що рухався по правій смузі із швидкістю, що була меншою, ніж швидкість транспортного засобу, яким керував позивач, перестроївся на крайню ліву смугу. Після випередження він не мав змоги вернутися на крайню праву смугу руху у звязку з наявністю дорожньої розмітки передбачену п.1.18, яка вказує дозволений на перехресті напрямок руху по смугам.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 видно, що свідки (поняті), які б могли підтвердити порушення позивачем п.11.2, 11.5 ПДР України відповідачем не допитувалися.

Інших доказів, які б підтверджували факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 до справи не додано.

На підставі ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, - одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає припиненню при відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі ч. 2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.3 ст.9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати також і вимоги ст. 293 КУпАП, оскільки КАС України вказане питання не врегульовано.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП, - суд повинен при розгляді вказаного позову перевірити законність і обґрунтованість винесеної постанови і прийняти одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги викладене суд вважає, що постанова інспектора Луганського взводу ДПС ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ №491291 від 02.11.2010 р. відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа закриттю, а тому задовольняє позов в повному обсязі.

Згідно із ч. 4 ст. 288 КУпАП, ОСОБА_1, як особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі викладеного, керуючись 62 Конституції України, п.12.4 ПДР України, ч.1 п.1ст. 247, ст.251, 254 ч.4 ст.288 КУпАП, ст.ст.10,11, 12, 72, 86, 90, 159-163, 1712 , 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Луганського взводу ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора Луганського взводу ДПС ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ №491291 від 02.11.2010 р. у відношенні ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Пелих