Справа № 2-а-690/2010
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2010-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а-690/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Височин Ю.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши при відкритому розгляді адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Київській області, інспектора ДПС роти ДПС Бориспіль при УДАІ ГУ МВС України в Київській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

02.07.2010 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії інспектора ДПС роти ДПС Бориспіль при УДАІ ГУ МВС України в Київській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП незаконними, скасувати постанову інспектора ДПС ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 18.06.2010 року о 19 год. 00 хв. інспектором ДПС роти ДПС Бориспіль при УДАІ ГУ МВС України в Київській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого винесено постанову по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 272 грн.

З даною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, правопорушення було зафіксовано за допомогою приладу фіксування швидкості „Беркут, який не може розцінюватися, як спеціальний засіб, що в автоматичному режимі веде контроль швидкості на дорозі. Під час зняття показників швидкості правопорушник рухався зі швидкістю, яка не перевищувала дозволену швидкість на даній ділянці траси. Інших доказів вчинення правопорушення відповідач не надав, характер вчиненого, особу правопорушника та помякшуючі обставину справи не врахував.

Позивач судовому засіданні повністю підтримав письмовий текст адміністративного позову, обставини справи підтвердив.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Пояснень з приводу правопорушення не надав. Однак надано письмові пояснення на позов начальника працівника міліції, постанова якого та дії оскаржуються в суді. Згідно вказаних пояснень дії інспектора ДАІ відповідали всім вимогам визначеним чинним законодавством та посадовими інструкціями, він був проінструктований належним чином. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2010 року інспектором ДПС роти ДПС Бориспіль при УДАІ ГУ МВС України в Київській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 272 грн., оскільки останній в порушення вимог п.12.4 ПДР України, рухався зі швидкістю 86 км/год.

Як вбачається з пояснень позивача, він швидкість не перевищував, їхав в межах правил. Технічний засіб, яким фіксувалась швидкість „Беркут №0606036 не має функцій фото чи відео зйомки в автоматичному режимі, а тому його покази згідно ст.251 КУпАП не можуть розцінюватися як докази по справі.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається перевищення швидкості більш, як на 20 км/год.

Згідно ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі пр адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.10 Закону України „Про метрологію встановлено, що результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань.

Згідно ст. 11 вищезазначеного Закону передбачено, що засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Зважаючи, що згідно технічних характеристик виробника прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - „Беркут, є лише моделлю радара і він не спроможний робити фото та відео зйомку в автоматичному режимі, а тому його покази не можливо розцінювати, як беззастережний доказ по справі.

Також, зроблені інспектором ДПС ОСОБА_2 заміри швидкості не можуть розцінюватись, як докази по справі, оскільки у суду відсутні дані про похибку вимірювального пристрою „Беркут, не надано технічну документацію на пристрій „Беркут №0606036, яким проводились заміри, стосовно відповідності вимогам точності та час здійснення його останньої перевірки на похибку. З матеріалів справи також не вбачається з якої саме позиції і при яких умовах велося спостереження за правопорушником. Не вказана особа, яка здійснювала дані заміри і чи мала вона на це право.

Зі слів позивача, також вбачається, що під час скоєння правопорушення він рухався в колоні автомобілів, швидкість деяких з них набагато перевищував його власну, а тому, на його думку, прилад, яким проводився замір міг зафіксувати саме їх швидкість.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідки зазначені та допитані не були, в матеріалах справи про них не вказано.

Таким чином, жодних матеріалів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем до протоколу не долучено.

При цьому відповідач, при винесенні постанови, допустив порушення конституційних прав позивача на захист, які здійснюються шляхом звернення останнім за юридичною допомогою до адвоката і передбачені в ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не надав йому час для надання характеризуючи матеріалів.

Також слід зазначити, що інспектором ДПС при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не було враховано відповідно до ст. 33 КпАП України характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його майновий стан, а також обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки вина ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення в судовому засіданні не доведена, відповідачем не надано доказів правомірності та законності своїх дій та в судовому засіданні не встановлено підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 3 грн. 40 коп., слід віднести на рахунок державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС роти ДПС Бориспіль при УДАІ ГУ МВС України в Київській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 272 грн. неправомірними.

Скасувати постанову інспектора ДПС роти ДПС Бориспіль при УДАІ ГУ МВС України в Київській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 від 18.06.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 340 грн.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, по відношенню до ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 3 грн. 40 коп., слід віднести на рахунок державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а

також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо

його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови суду виготовлено 30.07.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_3