Справа № 816/3360/15
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3360/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кулик-Куличок О.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Полтавській області до Пронозівської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2015 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Пронозівської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття до комунальної власності 2-х поверхового гуртожитку в с. Шушвалівка Глобинського району Полтавської області та котельні в с. Пронозівка Глобинського району Полтавської області; зобов'язання Пронозівської сільської ради прийняти 2-х поверховий гуртожиток в с. Шушвалівка Глобинського району Полтавської області та котельню в с. Пронозівка Глобинського району Полтавської області до комунальної власності територіальної громади Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області неодноразово зверталося з листами до Пронозівської сільської ради з проханням прийняти 2-х поверховий гуртожиток в с. Шушвалівка Глобинського району Полтавської області та котельню в с. Пронозівка Глобинського району Полтавської області до комунальної власності територіальної громади Пронозівської сільської ради. Проте рішенням 33 позачергової сесії Пронозівської сільської ради 6 скликання від 28.05.2015 вказані вище обєкти відповідачем протиправно не прийнято до комунальної власності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому повідомив, що рішенням 33 (позачергової) сесії Пронозівської сільської ради 6 скликання від 28.05.2015 вирішено не приймати до комунальної власності Пронозівської сільської ради 2-поверховий гуртожиток в с. Шушвалівка та котельню в с. Пронозівка біля автогаража у звязку з відсутністю коштів у бюджеті сільської ради на їх утримання. Зазначив, що гуртожиток знаходиться у аварійному стані та багато років не використовується за призначенням, а котельня в с. Пронозівка є цілісним майновим комплексом автопарку ТОВ СГП «Надія», документація на вказаний обєкт відсутня (а.с. 79).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що до Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, включено, зокрема:

- інші обєкти інженерної інфраструктури - котельня, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пронозівка, вул. Кірова, 2а;

- обєкти житлового фонду 2-поверховий гуртожиток, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Шушвалівка, вул. Шевченка, 1 (а.с. 85).

Як вбачається з матеріалів справи, котельня, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пронозівка, вул. Кірова, 2а, обліковувалася на балансі СТОВ «Пронозівське» (а.с. 105).

СТОВ «Пронозівське» припинено за судовим рішенням 23.12.2008, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 86-87).

2-поверховий гуртожиток, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Шушвалівка, вул. Шевченка, 1, перебуває на балансі ТОВ «Шушвалівське» (а.с. 101).

ТОВ «Шушвалівське» зареєстроване як юридична особа 05.04.2000, запис про припинення ТОВ «Шушвалівське» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 28.09.2015 не внесено, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 88-89).

ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Полтавській області від 25.05.2015 вих. № 05-03-2193 «Про управління державним майном» позивачем наполегливо запропоновано відповідачу позитивно вирішити питання прийняття до комунальної власності котельні до гаража та гуртожитку у порядку, передбаченому Законом України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» на черговій сесії Пронозівської сільської ради (а.с. 11).

За результатами розгляду вказаного листа рішенням 33 (позачергової) сесії Пронозівської сільської ради 6 скликання від 28.05.2015 «Про розгляд відношення регіонального відділення ФДМУ по Полтавській області щодо прийняття державного майна до комунальної власності» вирішено не приймати до комунальної власності Пронозівської сільської ради обєкти, а саме: 2-поверховий гуртожиток в с. Шушвалівка та котельню в с. Пронозівка, автогараж, у звязку з тим, що в бюджеті сільської ради немає коштів для утримання обєктів державної власності, що знаходиться на території сільської ради (а.с. 12).

Зазначене вище стало підставою для звернення ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Полтавській області до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 21.09.2006 № 185-V "Про управління об'єктами державної власності" управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Положеннями частини 1 ст. 3 цього Закону визначено, що об'єктами управління державної власності, зокрема, є державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій.

Згідно п.п. «з» п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 21.09.2006 № 185-V "Про управління об'єктами державної власності" Фонд державного майна України відповідно до законодавства щодо нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного державного майна: за пропозицією уповноважених органів управління приймає рішення про подальше використання державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських організацій, але перебуває на їх балансі.

Відповідно до п. 1.2 Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19 травня 1999 р. N 908/68 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 червня 1999 р. за N 414/3707 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі Положення), норми цього Положення застосовуються при управлінні державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але залишилося у них на балансі.

Пунктом 1.3 Положення визначено, що управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна у межах чинного законодавства відповідно до таких принципів:

забезпечення ефективності використання та збереження державного майна, здійснення заходів контролю;

сприяння підвищенню ефективності діяльності підприємств, зокрема - покращення фінансового стану господарських товариств, на балансі яких перебуває державне майно, яке не увійшло до статутних капіталів;

наявність альтернативних (залежно від груп майна у межах чинного законодавства) способів забезпечення управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі;

пріоритетність вибору способів управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, дотримання якого забезпечує надходження коштів до Державного бюджету України.

Пунктом 1.4 Положення визначено способи управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, серед яких наявний такий спосіб як передача майна у комунальну власність у порядку, передбаченому Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності".

Частиною 1 ст. 2 Закону України від 03.03.1998 № 147/98-ВР "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" встановлено, що об'єктами передачі згідно з цим Законом є:

цілісні майнові комплекси підприємств, установ, організацій (далі - цілісні майнові комплекси підприємств), їх структурних підрозділів;

нерухоме майно (будівлі, споруди, у тому числі приміщення (після виділення їх в окрему облікову одиницю (інвентарний об'єкт) на підставі розподільного балансу), об'єкти незавершеного будівництва);

інше окреме індивідуально визначене майно підприємств;

акції (частки, паї), що належать державі або суб'єктам права комунальної власності у майні господарських товариств;

об'єкти житлового фонду, гуртожитки та інші об'єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров'я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Разом з тим, згідно з приписами ч. 2 ст. 2 Закону України від 03.03.1998 № 147/98-ВР "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" не можуть бути об'єктами передачі з державної у комунальну власність об'єкти, право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку (крім об'єктів житлового фонду та гуртожитків, нерухомого військового майна, яке вивільняється у процесі реформування Збройних Сил України).

Доказів реєстрації права державної власності у встановленому законом порядку на обєкт інженерної інфраструктури - котельню, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пронозівка, вул. Кірова, 2а, позивачем до суду не надано, хоча ухвалою суду від 28.09.2015 суд витребував вказані докази.

Натомість, за змістом письмових пояснень ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Полтавській області від 12.10.2015 вих. № 10-07-4430 реєстрація права державної власності у встановленому законом порядку на обєкт інженерної інфраструктури - котельню, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пронозівка, вул. Кірова, 2а не проводилася (а.с. 99).

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 2 Закону України від 03.03.1998 № 147/98-ВР "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" обєкт інженерної інфраструктури - котельня, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пронозівка, вул. Кірова, 2а, наразі не може бути обєктом передачі з державної у комунальну власність об'єкти, оскільки право власності на вказаний обєкт не зареєстровано в установленому законом порядку.

З огляду на вищевикладене, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Пронозівської сільської ради щодо неприйняття до комунальної власності котельні в с. Пронозівка Глобинського району Полтавської області та похідна від неї позовна вимога про зобов'язання Пронозівської сільської ради прийняти котельню в с. Пронозівка Глобинського району Полтавської області до комунальної власності територіальної громади Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Пронозівської сільської ради щодо неприйняття до комунальної власності 2-х поверхового гуртожитку в с. Шушвалівка Глобинського району Полтавської області та зобов'язання Пронозівської сільської ради прийняти 2-х поверховий гуртожиток в с. Шушвалівка Глобинського району Полтавської області до комунальної власності територіальної громади Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, суд зазначає наступне.

Статтею 3 Закону України від 03.03.1998 № 147/98-ВР "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" визначено, що ініціатива щодо передачі об'єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 4-1 цього Закону ініціатива щодо передачі об'єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об'єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації).

Частиною 3 ст. 4-1 Закону України від 03.03.1998 № 147/98-ВР "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" передбачено, що рішення щодо передачі об'єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад.

Пропозиції щодо передачі об'єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об'єктів соціальної інфраструктури, які належать підприємствам, погоджуються з цими підприємствами, а щодо передачі об'єктів житлового фонду (крім гуртожитків) та інших об'єктів соціальної інфраструктури, споруджених за рахунок коштів підприємств, - також з трудовими колективами цих підприємств. Пропозиція вважається погодженою з трудовим колективом підприємства за наявності рішення загальних зборів трудового колективу, прийнятого більшістю голосів від загальної кількості працівників підприємства.

Пропозиції щодо передачі у комунальну власність побудованих за рахунок державних капітальних вкладень об'єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об'єктів соціальної інфраструктури, які не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), не потребують погодження з такими товариствами та їх трудовими колективами.

Відповідно до п. 51 ч. 1 ст. 26 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: надання згоди на передачу об'єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об'єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об'єктів державної власності.

Таким чином, ініціатива щодо передачі об'єктів права державної власності, зокрема, гуртожитків, у комунальну власність може виходити від органів, уповноважених управляти державним майном, рішення щодо передачі об'єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями лише за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, які вирішують питання щодо надання згоди на передачу об'єктів з державної у комунальну власність виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради на власний розсуд.

Відтак, надання згоди за результатами розгляду питання на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради щодо передачі об'єктів з державної у комунальну власність є правом, а не обовязком відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад.

ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Полтавській області від 25.05.2015 вих. № 05-03-2193 «Про управління державним майном» відповідачу було наполегливо запропоновано позитивно вирішити питання прийняття до комунальної власності котельні до гаража та гуртожитку у порядку, передбаченому Законом України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» на черговій сесії Пронозівської сільської ради (а.с. 11).

За результатами розгляду вказаного листа 33 (позачерговою) сесією Пронозівської сільської ради 6 скликання було прийнято рішення від 28.05.2015 «Про розгляд відношення регіонального відділення ФДМУ по Полтавській області щодо прийняття державного майна до комунальної власності», яким вирішено не приймати до комунальної власності Пронозівської сільської ради обєкти, а саме: 2-поверховий гуртожиток в с. Шушвалівка та котельню в с. Пронозівка, автогараж, у звязку з тим, що в бюджеті сільської ради немає коштів для утримання обєктів державної власності, що знаходиться на території сільської ради (а.с. 12).

Таким чином, вказаним вище рішенням 33 (позачергової) сесії Пронозівської сільської ради 6 скликання не надано згоди на передачу зазначених вище об'єктів з державної у комунальну власність у звязку з відсутністю у бюджеті сільської ради коштів для утримання вказаних вище обєктів державної власності.

Як вбачається з письмових пояснень представника відповідача, 2-поверховий гуртожиток в с. Шушвалівка не використовується за призначенням та знаходиться в аварійному стані (а.с. 79).

У акті, складеному за результатами проведеної 21.05.2013 перевірки стану утримання, зберігання та використання державного майна, що перебувало на балансі ТОВ «Шушвалівське», проведеної шляхом візуального огляду робочою групою у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участі секретаря Пронозівської сільської ради ОСОБА_6 та затвердженого 11.06.2013 начальником РВФДМУ по Полтавській області ОСОБА_7, зафіксовано, що 2-поверховий гуртожиток, який знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Шушвалівка, вул. Шевченка, 1, інвентарний номер 828, первісною вартістю 48490 грн. знаходиться у незадовільному стані, напівзруйнований, залишкова вартість вказаного обєкту у акті не визначена (а.с. 101-102).

Таким чином, станом на 21.05.2013 2-поверховий гуртожиток, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Шушвалівка, вул. Шевченка, 1, перебував у незадовільному стані, що підтверджується актом перевірки, складеним робочою групою у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участі секретаря Пронозівської сільської ради ОСОБА_6 та затвердженого 11.06.2013 начальником РВФДМУ по Полтавській області ОСОБА_7 (а.с. 101-102), доказів на підтвердження здійснення ремонтних робіт вказаного вище обєкту після 21.05.2013 позивачем до суду не надано.

Відтак, суд не бере до уваги акти, затверджені 29.11.2013, (а.с. 103-104) та 30.12.2014, (а.с. 67-68), що були складені пізніше та містять вже інші відомості про стан 2-поверхового гуртожитку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Шушвалівка, вул. Шевченка, 1, а саме, містять відомості про те, що вказаний обєкт знаходиться у задовільному стані. Слід зазначити, що у вказаних актах одночасно зазначено як про задовільний стан обєкту, так і про необхідність його капітального ремонту, тобто висновки цих актів є суперечливими та не відповідають висновкам попереднього акту, затвердженого 11.06.2013.

Отже, 2-поверховий гуртожиток, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Шушвалівка, вул. Шевченка, 1, знаходиться у незадовільному стані, напівзруйнований, а отже потребує значних видатків, повязаних з його капітальним ремонтом та утриманням.

Відповідно до пунктів 4, 6 ст. 3 Закону України від 04.09.2008 № 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів: гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом; видатки, пов'язані з капітальним ремонтом гуртожитків (їх цілісних майнових комплексів), що передаються у власність територіальних громад згідно з цим Законом, здійснюються за рахунок передбачених на це відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад коштів державного та місцевих бюджетів.

Однак, 2-поверховий гуртожиток, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Шушвалівка, вул. Шевченка, 1, не включений до ОСОБА_2 програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад міст, селищ та сіл Полтавської області на 2012-2015 роки, що підтверджується листом ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Полтавській області від 12.10.2015 № 10-07-4430 (а.с. 99).

Відтак, оскільки вказаний вище гуртожиток не включено до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, тому видатки, пов'язані з капітальним ремонтом гуртожитку, не можуть здійснюються за рахунок державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад коштів державного та місцевих бюджетів та у випадку його передачі у комунальну власність підлягають здійсненню за рахунок місцевого бюджету відповідної сільської ради.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 61 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Втручання державних органів у процес складання, затвердження і виконання місцевих бюджетів не допускається, за винятком випадків, передбачених цим та іншими законами.

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 64 цього Закону видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет; видатки, пов'язані із здійсненням районними, обласними радами заходів щодо забезпечення спільних інтересів територіальних громад, - відповідними рішеннями про районний та обласний бюджети.

Сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Отже, сільські ради самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України та самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання. При цьому, видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет.

Стосовно доводів позивача про те, що вказаний обєкт залишився без балансоутримувача через ліквідацію ТОВ «Шушвалівське», суд зазначає наступне.

Відповідно абз. 2 ч. 9 ст. 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду" у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад.

Разом з тим, позивачем не надано доказів банкрутства, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації ТОВ «Шушвалівське», на балансі якого перебуває 2-поверховий гуртожиток, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Шушвалівка, вул. Шевченка, 1.

Відповідно до частини 1, 2 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 2 статті 33 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Судом встановлено, що 12.06.2015 до державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про перебування юридичної особи ТОВ «Шушвалівське» у стані припинення за судовим рішенням.

Разом з тим, запис про припинення ТОВ «Шушвалівське» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 28.09.2015 не внесено, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 88-89).

Таким чином, станом на 28.09.2015 юридична особа ТОВ «Шушвалівське» не припинена, а тому суд не бере до уваги доводи позивача про те, що вказаний обєкт залишився без балансоутримувача через ліквідацію ТОВ «Шушвалівське».

Суд вважає за необхідне зауважити, що способи управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, встановлені п. 1.4 Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19 травня 1999 р. N 908/68 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 червня 1999 р. за N 414/3707.

Так, відповідно до п. 1.4 Положення (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) способи управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, є такими :

- здійснення приватизації відповідно до Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про Державну програму приватизації" та інших нормативно-правових актів;

- передача майна в оренду відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна";

- передача майна у комунальну власність у порядку, передбаченому Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності";

- передача майна в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.98 N 1482;

- передача майна господарським товариствам, у тому числі у разі ліквідації балансоутримувача, на умовах відповідного договору безоплатного зберігання (далі - договір зберігання) відповідно до вимог законодавства;

- списання об'єктів державної власності у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 N 1314 "Про затвердження Порядку списання об'єктів державної власності";

- передача в оренду, використання захисних споруд цивільного захисту для задоволення господарських, культурних та побутових потреб із збереженням функціонального призначення таких споруд або їх списання у порядку, передбаченому законодавством у сфері цивільного захисту.

За приписами п.п. 1.4.1 1.4.2 п. 1.4 вказаного Положення при визначенні способу управління попередньо аналізуються висновки інвентаризаційних комісій про результати інвентаризації державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, але перебуває на їх балансі. Пріоритетним при обранні способу управління державним майном є спосіб його приватизації. Якщо відповідне державне майно не підлягає приватизації, то застосовуються наступні за черговістю способи управління, викладені у п. 1.4.

При потребі обрання іншого з перерахованих способів управління державним майном та за умови відповідності обраного в даному разі способу чинному законодавству державні органи приватизації створюють Комісію, залучаючи фахівців відповідного органу приватизації, відповідного галузевого міністерства (іншого центрального органу виконавчої влади), органу місцевого самоврядування (місцевої державної адміністрації) та представників господарських товариств тощо. На підставі висновку Комісії видається наказ державного органу приватизації, яким визначається спосіб управління майном.

У інформації про результати інвентаризації майна, що не увійшло до статутного фонду ТОВ «Шушвалівське», затвердженої начальником ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Полтавській області 10.04.2001, зазначено наступну пропозицію щодо використання обєкту соціально-побутового призначення гуртожитку укласти договір схову (а.с. 64-65).

Надані позивачем до суду витяги з Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, містять різні відомості стосовно пропозицій щодо подальшого використання 2-поверхового гуртожитку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Шушвалівка, вул. Шевченка, 1, в саме: у одному витягу з Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, зазначено пропозицію продати вказаний обєкт на аукціоні (приватизувати) (а.с. 69), тоді як в іншому витязі з Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств зазначено пропозицію щодо передачі обєкта у комунальну власність (а.с. 85).

Позивачем належним чином не обґрунтовано необхідність застосування саме такого способу управління державним майном як передача державного майна у комунальну власність та неможливість застосування інших способів управління державним майном, визначених п. 1.4 Положення, а також не надано доказів прийняття наказів державного органу приватизації, якими би визначалися та/або змінювалися способи управління майном.

Суд враховує, що 2-поверховий гуртожиток, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Шушвалівка, вул. Шевченка, 1, не використовується за призначенням, а отже у гуртожитку відсутні мешканці. Тому не надання відповідачем згоди на передачу вказаного об'єкту з державної у комунальну власність у звязку з відсутністю в бюджеті сільської ради коштів для утримання обєктів державної власності жодним чином не може порушувати житлових прав на житло мешканців гуртожитку та до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Закон України від 04.09.2008 № 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", оскільки вказаний Закон регулює правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Пронозівської сільської ради щодо неприйняття до комунальної власності 2-х поверхового гуртожитку в с. Шушвалівка Глобинського району Полтавської області та похідна від неї позовна вимога про зобов'язання Пронозівської сільської ради прийняти 2-х поверховий гуртожиток в с. Шушвалівка Глобинського району Полтавської області до комунальної власності територіальної громади Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Отже, у позові ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна по Полтавській області належить відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Полтавській області до Пронозівської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2015 року.

Суддя М.В. Довгопол