Справа № 22-а-27514/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного

суду Київської області у складі:

Головуючого: судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Семенцова Ю.В.

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської

області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського

міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2010 року по справі за позовом

ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква

Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести

перерахунок доплати до пенсії, -

ВСТАНОВИВЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до

управління Пенсійного фонду України в місті Біла Церква Київської області про визнання

дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок доплати до пенсії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня

2010 року позов задоволено. Визнано відмову управління Пенсійного фонду України у

місті Біла Церква Київської області у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1

доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до

вимог ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи" - неправомірною. Зобовязано відповідача

провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_1 за проживання на території

радіоактивного забруднення відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастртрофи» та виплату,

встановивши її в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної відповідною

статтею Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік,

починаючи з 1 січня 2009 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, представник відповідача подав

апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконне, на його думку, рішення суду

першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. В

своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та

необєктивність постанови суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для

вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та

процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і

обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та

вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга

підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і

обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального

права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене

судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі,

підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивачка на даний час працює в зоні посиленого

радіоекологічного контролю та має право на доплату за роб у в зоні посиленого

радіоекологічного контролю з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати, як

працюючий пенсіонер відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно довідки про виплати за працю на території радіоактивного забруднення, позивач

дійсно працює в зоні посиленого радіоекологічного контролю (а.с. 6).

Приймаючи постанову про задоволення позову, суд не обгрунтовано виходив з

положень ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийшов до не правильного

висновку про те, що позивачка відповідно до вказаних нормативно-правових актів має

право на одержання недоотриманої доплати як працюючий пенсіонер в зоні посиленого

радіологічного контролю з 1 січня 2009 року.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закову України від 6 червня

1996 року були передбачені доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення в залежності від розміру мінімальної заробітної плати.

В редакції Закону від 28 грудня 2007 року, частину другу та першу ст. 39 Закону «Про

статус чорнобильців» замінено однією частиною, згідно з якою, громадянам, які працюють в

зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата в порядку та розмірах,

встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону «Про статус чорнобильців», роз'яснення порядку

застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів

України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими

центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої

підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до п. 4 Порядку використання кощтів державного бюджету для виконання

програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених

Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян.

Розподіл бюджетних коштів на потреби соціального захисту громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи між розпорядниками коштів нижчого рівня

здійснюється Міністерством праці та соціальної політики.

Слід зазначити, що порядок використання коштів Державного бюджету, затверджений

постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 № 936 до сьогоднішнього дня не змінений та не скасований, а тому здійснення компенсаційних виплат громадянам не може бути проведене у інший спосіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 956 «Про затвердження "Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм,

пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи" відповідно Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 „Про затвердження "Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської к строфи" п. 5 зазначено «Соціальні виплати, доплати ( види допомог), передбачені підпунктами 5-13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організацями та фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організацями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці».

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення

справи і прийняття постанови про часткове задоволення позову.

З викладених вище підстав колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки відмова управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області у виплаті

недоплачених сум щомісячної доплати, як працюючому пенсіонеру в зоні посиленого

радіоекологічної контролю, згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є правомірною,

оскільки управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету

Фастівської міської ради Київської області, діяло на підставі діючого законодавства у

межах повноважень та у спосіб, що був передбачений законами України, і права позивача

порушені не були

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої

інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуально то

права.

З урахуванням наведеного вище, колегія судців дійшла висновку про необхідність скасування постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2010 року та про прийняття нот постанови про відмову у задоволенні заявлених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205 КАС України,

колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської

області - задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2010

року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити повністю у задоволенні

позовних ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті

Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести

перерахунок дон; . я до пенсії.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бу ти

оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: