Справа № 2а-2134/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Зейкан Н.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"30" березня 2012 р. Справа № 2а-2134/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Зарічненської райдержадміністрації на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від "15" червня 2011 р. справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Зарічненської райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Зарічненського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 15 червня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову управління праці та соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації щодо перерахунку ОСОБА_4 щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення та щорічної допомоги на оздоровлення.

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_4 недоплачену щомісячну допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення передбаченої ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати з 24 листопада 2010 року по 31 грудня 2010 року.

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації провести перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення ОСОБА_4 передбаченої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду ІІ групи інвалідності, яка повязана з наслідками Чорнобильської катастрофи та особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 за 2010 рік та виплатити її у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991р. віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, перебуває на обліку в ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації, а також є потерпілим від аварії на ЧАЄС 2-ї категорії, що підтверджується відповідними посвідченням та довідкою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст.37 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачкою період, застосуванню підлягають саме ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Тому позивач, відповідно до ст.37 Закону має отримувати допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40% від розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положень п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року №936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на яку посилається відповідач в своїй апеляційній скарзі, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян.

Щодо зобовязання управління праці та соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації провести перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення ОСОБА_4 передбаченої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду ІІ групи інвалідності, яка повязана з наслідками Чорнобильської катастрофи та особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 за 2010 рік та виплатити її у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат слід зазначити таке.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується посвідченням

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом,

Частиною 4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІ групи у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідач, нараховуючи позивачу допомогу у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та №562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, діяв протиправно.

Згідно із ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, як: постраждали Чорнобильської катастрофи", дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів пре знесення змін до цього закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Довідкою УПСЗН Зарічненської РДА підтверджується, що позивач, який має статус громадянина, постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи 2-ої категорії отримав у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562, допомогу на оздоровлення за 2010 рік в сумі 120 гривень, яка була виплачена в вересні 2010 року.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спірні виплати є регулярними, тобто про своє порушене право позивач мав знати при отриманні ним щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченого Законом України ""Про статус і соціальний захист громадян, як: постраждали Чорнобильської катастрофи".

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся з позовом про визнання бездіяльності управління праці та соціального захисту населення Зарічненської райдержадміністрації неправомірною та зобов'язання вчинити відповідача певні дії. Однак про вказаний розмір виплати позивачу стало відомо у вересні 2010 року, а тому строк звернення до суду з даним позовом позивач пропустив.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга управління праці та соціального захисту населення Зарічненської райдержадміністрації підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню в частині зобовязання управління праці та соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації провести перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення ОСОБА_4 передбаченої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду ІІ групи інвалідності, яка повязана з наслідками Чорнобильської катастрофи та особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 за 2010 рік та виплатити її у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. задоволення позову. Позовні вимоги в цій частині слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 15 червня 2011 року скасувати в частині в частині зобовязання управління праці та соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації провести перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення ОСОБА_4 передбаченої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду ІІ групи інвалідності, яка повязана з наслідками Чорнобильської катастрофи та особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 за 2010 рік та виплатити її у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. задоволення позову та залишити без розгляду позовні вимоги в цій частині.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Жовтнева,67,с. Вичівка,Зарічненський район, Рівненська область,34050

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Зарічненської райдержадміністрації вул. Грушевського, 1,смт.Зарічне,Рівненська область,34000