Справа № 2а-2684/11/1370
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2011-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2011 р. № 2а-2684/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Мричко Н.І.

за участі секретаря судового засідання Якимець О.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 19 000,00 грн., -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 19 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником транспортних засобів. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», фізичні особи податок з власників транспортних засобів сплачують перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічній огляд. За автомобілі OPEL VIVARO нараховано податок з власників транспортних засобів в сумі 19 900,00 грн., що підтверджується розрахунком суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортного засобу. Однак, відповідачем не дотримано вимог вищевказаної статті, в звязку з чим виникла заборгованість в сумі 19 900,00 грн., яка в добровільному порядку не сплачена, і саме цю суму позивач просить стягнути в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в розмірі 19 000,00 грн. Дані уточнення мотивувала тим, що у прохальній частині позовної заяви допущено описку, а саме: вказано суму 19 900,00 грн., замість 19 000,00 грн. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 19 000,00 грн.

Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, однак, відправлений за його зареєстрованим місцезнаходженням судовий виклик, повернуто суду органом поштового звязку з відміткою «за зазначеною адресою не зареєстрований». З урахуванням ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»відомості, внесені до Єдиного державного реєстру (в т.ч. про місцезнаходження юридичної особи), вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. З огляду на норму ч.11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої, у разі повернення поштового відправлення з незалежних від суду причин вважається, що така повістка вручена належним чином. За таких обставин, суд ухвалив розглядати дану справу у відсутність відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини, на які сторони посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки OPEL VIVARO, номер кузова т/з W0LF7АВА53V623661, 2003 року випуску, обєм двигуна 1900 куб.см., який відповідно до ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ, є обєктами оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи вищезазначений транспортний засіб належить ОСОБА_2, не знятий з реєстрації в органах ДАІ, а отже, відповідач є платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та зобовязаний сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно листа начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМУСУ у Львівській області від 31.08.2010 р. №9/2074 вбачається, що відповідачем проведено першу реєстрацію в Україні вищезазначеного транспортного засобу, при цьому, квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відповідачем не долучено, що також підтверджується листом філії «Західне регіональне управління»ПАТ КБ «ПриватБанк»від 04.11.2010 року №5949.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, під податком і збором (обовязковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обовязковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Як вбачається з припису норми п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»платники податків і зборів зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни. Відповідно до ч. 4 цієї статті, обовязок фізичної особи щодо сплати податків і зборів припиняється із сплатою податку і збору або його скасуванням, а також у разі смерті платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 вищезазначеного Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати встановлюються Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів».

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»вбачається, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є обєктами оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобовязані предявляти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частина 1 ст. 7 вказаного Закону передбачає, що у разі приховування (заниження) обєктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, сума податкового зобовязання відповідача із сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 19 000,00 грн. у встановлені строки до бюджету не сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу. Відповідачем не представлено суду доказів щодо сплати до бюджету вказаної вище суми податкового боргу.

Відповідно з розрахунком боргу ДПІ у Сихівському районі м. Львова, вбачається, що сума податку, яка підлягає до сплати відповідачем становить 19 000,00 грн., однак така в добровільному порядку не сплачена, в звязку з чим, просить стягнути її в судовому порядку.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ДПІ у Сихівському районі м. Львова є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами, а тому підлягають до задоволення

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 7- 14, 18, 71, 94, 158, 160, 161, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету суму податкового боргу зі сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 19 000 (девятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 12 липня 2011 року.

Суддя Мричко Н.І.