Справа № 2-а-5024/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Коломієць О.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" березня 2012 р. Справа № 2-а-5024/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "28" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду про визнання дій відповідача щодо виплати йому разової допомоги в меншому розмірі, ніж передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" неправомірними та зобов'язання ОСОБА_4 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат провести перерахунок та виплату йому щорічної разової допомоги, як учаснику бойових дій за 2011 рік відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та стягнення на його користь з відповідача разової грошової допомоги в розмірі 5532,00 грн.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 28 грудня 2011р. в задоволенні позову відмовлено у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не є належним відповідачем у даній справі.

Вважаючи, що постанова суду прийнята з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначив, що суд першої інстанції не встановив, що ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є невід'ємною частиною системи соціального захисту населення, державною установою, завданням якої є забезпечення всіх видів соціальних виплат, їх нарахування, виготовлення виплатних документів, контролює за цільовим використанням бюджетних коштів, облік фактичних видатків по даних виплатах.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, позивач має статус інваліда війни ІІ групи (посвідчення серії Є №015967).

Згідно зі ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції згідно із Законом від 25.12.1998р. №367-XIV щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно змін, внесених Законом України від 28.12.2007р. №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину сьому статті 13 викладено в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України."

Однак, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008, вказані зміни визнано неконституційними, а отже ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має застосовуватись у чинній редакції.

Також, згідно з ч.3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р. №966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2004 р. №177 "Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Вказана постанова містить положення й щодо того, що Міністерство оборони, інші структури мають забезпечувати подання місцевим органам праці та соціального захисту населення щороку до 1 березня списків ветеранів війни, яким зазначена у пункті 1 цієї постанови виплата передбачається законом про Державний бюджет на відповідний рік.

Постановами Кабінету Міністрів України №211 від 18.03.2009р. та №299 від 07.04.2010р. передбачено, що Міністерство оборони, Міністерство внутрішніх справ, Адміністрація Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Міністерство транспорту та зв'язку, Служба безпеки, Державна судова адміністрація, Міністерство з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Державний департамент з питань виконання покарань, Управління державної охорони, Державна податкова адміністрація, Адміністрація Державної прикордонної служби забезпечують подання відповідно до 20 березня 2009 р. та у триденний строк з дня набрання чинності постановою місцевим органам праці та соціального захисту населення списків осіб, які мають право на одержання разової грошової допомоги та які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України. В свою чергу, згідно вказаних постанов Пенсійний фонд України подає місцевим органам праці та соціального захисту населення списки осіб, які мають право на одержання разової грошової допомоги та перебувають на обліку в його органах.

Отже, ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, здійснюючи делеговані йому як органу праці та соціального захисту населення повноваження по наданню соціальної допомоги ветеранам війни, отримавши списки ветеранів війни, має провести їх перевірку та виплату грошової допомоги в розмірах, визначених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому Центр є належним відповідачем у даній справі.

При цьому, судова колегія вважає, що вимоги про стягнення з відповідача соціальної допомоги у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування соціальних виплат замість органу, якому надані такі повноваження.

У цій частині суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

У решті прийнятого судом першої інстанції судового рішення, судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову щодо визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання останнього провести нарахування та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з врахуванням фактично виплачених сум.

Слід зазначити, що позивач безпідставно просив в додатковому поясненні до апеляційної скарги від 02.03.2012р. скасувати ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2012р. у даній справі, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 18 листопада 2011р., оскільки дана вимога не узгоджується з повноваженнями апеляційного суду, визначеними КАС України.

Порядок та строки оскарження судових рішень апеляційної інстанції визначені ст.212 КАС України.

Керуючись ст.ст. 197,198,202,207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2011 року скасувати в частині відмови позовних вимог ОСОБА_3 про визнання дій ОСОБА_4 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо виплати йому разової допомоги в меншому розмірі, ніж передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" неправомірними та зобов'язання ОСОБА_4 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат провести перерахунок та виплату йому щорічної разової допомоги, як учаснику бойових дій за 2011 рік відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та прийняти нову постанову в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_4 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, в розмірі меншому ніж передбачено ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов'язати ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат провести перерахунок та виплату ОСОБА_3, як учаснику бойових дій, щорічної разової допомоги в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2011 рік, з врахуванням виплачених коштів.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Улянченко Володимир Андрійович пр-кт Миру, 65, кв.63,Житомир,10004

3- відповідачу ОСОБА_4 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат просп.Комарова, 7,м.Київ,03165