Справа № 22-а/0690/4197/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4197/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької I.A.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

при секретарі: Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Луганському районі про визнання дій протиправними, стягнення коштів

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Луганському районі Житомирської області на постанову Луганського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2009року,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача у неправильному нарахуванні коштів та стягнути недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2006 року по 31.01.2009 року.

Постановою Луганського районного суду Житомирської області від 13.10. 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача та стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області на користь позивача доплату до пенсії відповідно до ст.39 Закону за період з 22.05.2008 року по 31.01.2009 року в сумі 9051,32 грн.

В апеляційній , скарзі управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області просить скасувати постанову. Апелянт посилається на порушення судом матеріального права через неправильну правову оцінку обставин справи. Зазначає, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету. Кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером і має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, яка постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення.

Частиною 2 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, підвищуються у розмірах, визначених ч.І ст.39 Закону, тобто на дві мінімальні заробітні плати.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення допомоги та доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягає саме ст.39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік від 16.05.2008року № 279-УІ дію ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зупинення дії положень ст. 39 Закону України № 796-ХІІ, передбачене пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Луганському районі Житомирської області по застосуванню Постанови КМ України № 836 в частині визначення позивачу розміру виплат відповідно до вимог ст. 39 Закону №796-ХІІ.

Разом з тим, задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцію виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

За таких обставин постанову належить частково скасувати і прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 160,195,196, 198, 202,205,207, 212 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Луганському районі Житомирської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2009 року в частині стягнення коштів з управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області провести нарахування та забезпечити виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 22.05.2008 року по 31.01.2009 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: