Справа № 826/9076/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9076/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Старової Н.Е., Файдюка В.В.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва», Голосіївського районного відділу Головного Управління Державної міграційної служби України у місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» (далі - відповідач 1), Голосіївського районного відділу Головного Управління Державної міграційної служби України у місті Києві (далі - відповідач 2) про зобов'язання відповідача - 1, як балансоутримувача будинку АДРЕСА_1, укласти з позивачем, як квартиронаймачем квартири 55 зазначеного будинку, належний договір про надання житлово-комунальних послуг; зобов'язання відповідача - 2 зареєструвати позивача за місцем фактичного проживання в АДРЕСА_1.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 20 липня 2015 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2015 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка з 1997 року фактично проживає в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, яке знаходиться у сфері управління Голосіївської районної державної адміністрації у місті Києві. На сьогоднішній день дане приміщення перебуває на балансі відповідача - 1, відповідно до рішення Київської міської Ради № 270/270 від 09.10.2014 року.

З 1998 року по 2008 рік між позивачем, як квартиронаймачем та власником будинку АЕК «Київенерго» укладалися договори найму житла та договори про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території за вищезазначеною адресою.

З травня 2013 року зазначений будинок переданий до сфери управління Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації та після цього з позивачем жодного договору не було укладено.

Матеріалами справи доведено, що позивачка продовжує по теперішній час проживати в АДРЕСА_1 та сплачувати витрати за комунальні послуги.

В паспорті позивачки проставлена відмітка про прописку з 08.02.2001 по 31.01.2002 за адресою: м. Київ, вул. Стальського, б. 26.

Бажаючи отримати житлову субсидію, позивачка не може скористатися зазначеним правом, оскільки основною умовою призначення та надання житлової субсидії є реєстрація у житловому приміщенні особи (осіб), які фактично проживають і, яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням такої субсидії.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачка листом від 12 червня 2015 року зверталася до відповідача - 1 з пропозицією укласти з нею договір найму (оренди) житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, але відповідач - 1 своїм листом № 431-1567 від 23 червня 2015 року відмовив їй, посилаючись на відсутність правових підстав для укладення зазначеного договору.

Також позивач направляла на адресу відповідача - 2 заяву про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, проте також отримала відмову листом № 2/1478 від 02.07.2015 року. Даний лист був мотивований тим, що у останньої відсутні документи, які дають право на проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Вважаючи, що права позивача порушені, ОСОБА_2 звернулася з відповідним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до розділу ІІ Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012 року для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - відповідні документи, зокрема такі, що підтверджують:

- право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру;

- право на перебування або взяття на облік у закладі/установі - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи (додаток 6), копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 28 грудня 2011 року N 574 «Про деякі питання діяльності центру обліку бездомних громадян», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2012 року за N 84/20397.

Як підтверджують наявні матеріали справи позивачка не має підтверджуючого документа, що дає право на проживання в житлі.

Проте, як стверджує вона та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, остання проживає в АДРЕСА_1 з 1997 року по теперішній час.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з 1997 року по 2008 рік між позивачкою та власником будинку АЕК «Київенерго» укладалися договори на проживання та договори на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкових територій.

В період з 2009 року по 2013 позивачка продовжувала сплачувати комунальні послуги, які надавалися власником будинку - «Енергосервіс АЕК «Київенерго», без оформлення договірних відносин щодо найму житла та утримання будинку та прибудинкової території.

З травня 2013 року зазначений будинок переданий до сфери управління Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації та по сьогоднішній день позивач сплачує комунальні послуги без оформлення договірних відносин з балансоутримувачем відповідачем - 1.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Відповідно до рішення Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 року «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» відповідач - 1 з 01.05.2015 року є виконавцем послуг з утримання та обслуговування житлового та нежитлового фонду, який є майном комунальної власності територіальної громади міста Києва і віднесений до сфери управління Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги те, що позивачка проживає у АДРЕСА_1 з 1997 року та матеріалами справи підтверджується оплата нею комунальних послуг у продовж усього часу. У зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції, з метою захисту прав і інтересів позивачки, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога про необхідність зобов'язання відповідача 1 укласти між ним та позивачкою, як з квартиронаймачем договір про надання житлово-комунальних послуг, є такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про реєстрацію місця проживання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

В даному випадку, позивач проживає протягом 17 років за адресою: АДРЕСА_1, але на сьогоднішній день в неї відсутня реєстрація місця проживання.

З метою захисту законних прав та інтересів позивачки, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача 2 зареєструвати позивачку за місцем фактичного проживання у АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду голосіївського району міста Києва» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.