Справа № 755/14904/15-а
Суддя: Марфіна Н. В.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Калини О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної служби м. Києва про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

у с т а н о в и в:

03.08.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить суд скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №213849 та постанову серії ПС2 №486105 від 30.07.2015 року винесені інспектором патрульної служби Цибіним Ф.В. та закрити провадження у справі. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 30.07.2015 року інспектор патрульної служби Цибін Ф.В. склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №213849 за змістом якого, 30.07.2015 року об 11 год. 01 хв. водій автомобіля «Шеврове Авео», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Червоногвардійській порушив вимоги правил стоянки та зупинки, чим порушив вимоги п. 15.1. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також, 30.07.2015 року інспектор патрульної служби Цибін Ф.В. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №486105 від 30.07.2015 року згідно якої, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 12 КУпАП. Позивач вважає зазначений протокол про адміністративне правопорушення та постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконними, оскільки протокол не відповідає положенням ст. 256 КУпАП у зв'язку із тим, що не підписаний уповноваженою особою, а тому не може бути документом, що фіксує можливі порушення. Також, на думку позивача, такий протокол не міг бути підставою для винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, позивач зазначає, що за змістом постанови він був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 12 КУпАП, однак даної норми закону позивач порушити не міг, з огляду на те, що вказана норма передбачає вік, після досягнення якого настає адміністративна відповідальність, тож наявне порушення щодо зазначення нормативного акту, яким передбачене стягнення. Позивач вказує, що в момент фіксації правопорушення його автомобіль не знаходився на вул. Червоногвардійській, як це вказано у протоколі та постанові, а стояв на узбіччі пл. Новоросійській в м. Києві, отже місце скоєння правопорушення не відповідає дійсності. Також, позивач вказує, що він був позбавлений інспектором свого права щодо внесення зауважень до протоколу та постанови, оскільки інспектор забрав ці документи не давши можливості висловити позивачу свої заперечення та зауваження. Позивач зазначає, що не вчиняв жодних правопорушень, а тому просить задовольнити його позов.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що при складані протоколу про адміністративне правопорушення інспектор взагалі не міг пояснити, що саме порушив позивач, а в подальшому став погрожувати, що забере автомобіль на штраф майданчик.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

Також, відповідачем проігноровано вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 05.08.2015 року щодо необхідності надати суду належним чином завірену копію всіх матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №213849 та постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №486105, а також надати суду оригінал цих матеріал для огляду в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду показав, що під час складання протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення він перебував поряд з позивачем, оскільки його автомобіль був припаркований поряд з автомобілем позивача. Свідок зазначив, що коли підійшли поліцейські та почали розмову, стало зрозуміло, що вони не знають ні уставу, ні ПДР України, не мають поваги до людей, а підійшовши та вимагаючи документи, навіть не представились. Машина стояла на краю тротуару, що не заборонено ПДР України, однак інспектор не дав позивачу можливості викласти свої заперечення в протоколі, забрав документи та сказав, що пояснення викладаються на окремому аркуші. Також свідок підтвердив, що автомобіль позивача стояв на пл. Новоросійській, а не на вул. Червоногвардійській, як це зазначено в протоколі та постанові.

Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 30.07.2015 року інспектором патрульної служби роти №4 батальйону №4 Цибіним Ф.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №213849 відносно позивача згідно якого, об 11 год. 01 хв. водій автомобіля «Шеврове Авео», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Червоногвардійській порушив вимоги правил стоянки та зупинки, чим порушив п. 15.1. ПДД України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою серії ПС2 №486105 від 30.07.2014 року у справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 12 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.п. 3.9, 3.12, 3.13, 6.3. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №950 від 04.10.2013 року, при складанні протоколу зазначаються, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особі, стосовно якої складається протокол, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу окремо, про що робиться запис у протоколі. У постанові зазначаються: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дата розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; нормативний акт, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові вказуються обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; частина та номер статті КУпАП, які передбачають відповідальність за це адміністративне правопорушення. Після слова "ПОСТАНОВИВ" уповноважена посадова особа ОВС з урахуванням та зазначенням обставин, що пом'якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Згідно п. 15.1 Правил дорожнього руху України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За змістом п. 1.10 Правил дорожнього руху України, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що в порушення наведених норм чинного законодавства України в протоколі та постанові не зазначено належним чином, в чому полягає суть адміністративного правопорушення.

Так, у вказаних документах зазначено, що позивач порушив правила стоянки та зупинки, однак за змістом ПДР України стоянка та зупинка є різними взаємовиключними поняттями, тож позивач міг порушити або правила зупинки, або правила стоянки, тож відсутній належний опис обставин встановлених при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Також в порушення наведених норм законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, який фактично був підставою для винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, не підписаний особою, яка його склала, та у ньому не зазначено точного місця вчинення правопорушення. В цьому питанні інспектор вказавши місце складання протоколу (м. Київ, вул. Червоногвардійська), безпідставно обмежився зазначенням місця вчинення правопорушення - вул. Червоногвардійська без зазначення назви населеного пункту та прив'язки до найближчих номерів будівель.

Крім того, у суду відсутні підстави критично відноситись до показів свідка ОСОБА_3, який під присягою засвідчив, що автомобіль позивача знаходився на пл. Новоросійській.

За таких умов місце вчинення правопорушення при складанні протоколу та винесенні постанови встановлено належним чином не було.

Відповідно до зазначених норм законодавства, доказами, зокрема, є пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, в протоколі такі пояснення не містяться, та не міститься запису про те, що позивач відмовився від надання пояснень, хоча згідно ст. 268 КУпАП позивач мав право давати свої пояснення і якщо він мав бажання зазначити їх безпосередньо у протоколі, то інспектор не мав права йому в цьому відмовляти.

З урахуванням показів свідка, суд приходить до висновку, що інспектор дійсно позбавив позивача можливості дати свої пояснення з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності, що з точки зору закону є неприпустимим.

Також зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що під час розгляду справи в порушення ст. 280 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність взагалі не були предметом вивчення, адже постанова не містить навіть посилань на те, що під час розгляду справи таких обставин встановлено не було.

Крім того, у постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач порушив правила вимог стоянки та зупинки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 12 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Вказана стаття КУпАП не є нормою, що передбачає відповідальність за будь-яке правопорушення, а не лише щодо дій які інкриміновано позивачу, що в свою чергу є порушенням ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України.

За таких обставин, суд не вбачає всебічності, повноти та об'єктивності при дослідженні всіх обставин справи та вирішенні її у точній відповідності з законом керуючись правосвідомістю, адже своєчасність вирішення справи про адміністративне правопорушення не означає необхідності вирішення її у день складання протоколу про адміністративне правопорушення, що в більшості випадків порушує право особи на правову допомогу та інші права передбачені ст. 268 КУпАП, порушує визначальні принципи всебічності, повноти та об'єктивності розгляду справи.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд також виходить з того, що фактично єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який складений тією ж особою, що і постанова у справі про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів об'єктивність такого доказу. При цьому, інспектори не були позбавлені можливості залучити до складання протоколу свідків та здійснити технічну фіксацію місця розташування автомобіля, однак зі змісту протоколу вбачається, що свідки не залучались та фото фіксація здійснена не була.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених умов постанова у справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону як за своїм змістом, так і за порядком та обставинами її винесення, а тому підлягає скасуванню. Поряд з цим, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, відмовивши у задоволенні вимог про скасування протоколу у справі про адміністративне правопорушення, оскільки в судовому порядку оскарженню та скасуванню підлягає лише постанова у справі про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення скасуванню в судовому порядку не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 71, 128, 159-163, 171-2, 185, 186 КАС України, ст.ст. 9, 12, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №950 від 04.10.2013 року, Правилами дорожнього руху України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної служби м. Києва про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №486105 від 30.07.2015 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 12 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 12 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя -