Справа № 2а-8866/11/2670
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2011-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 серпня 2011 року № 2а-8866/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С. при секретарі судового засідання Шмігелю Т.В., розглянувши адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва
проскасування рішення,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення №/0 від 28.10.2010, №/0 від 28.10.2010, №/1/36521621 від 12.01.2011, прийняті ДПІ у Печерському районі м. Києва.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 25.08.2011 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 30.08.2011, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.10.2010 за результатами планової виїзної перевірки ТОВ «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ»ДПІ у Печерському районі м. Києва складено Акт № 302/22-03/36521621 (далі Акт перевірки), яким, зокрема, встановлено порушення абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оприбуткування прибутку підприємств»та, як наслідок, заниження податку на прибуток на загальну суму 224478 грн., а також порушення пп. «ї»п. 1.3, п. 1.15 п. 1.20 ст. 1, п. 2.1 ст. 2, пп. «е»пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4, пп. 9.11.3 п. 9.11 ст. 9, пп. «а» п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»та, як наслідок, не утримання та не перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб у розмірі 24359,00 грн.

28.10.2010 на підставі Акту перевірки ДПІ у Печерському районі м. Києва винесено:

- податкове повідомлення-рішення № /0, яким у звязку з порушенням абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оприбуткування прибутку підприємств»позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 224478 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 69971 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № /0, яким у звязку з порушенням пп. «ї» п. 1.3, п. 1.15 п. 1.20 ст. 1, п. 2.1 ст. 2, пп. «е»пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4, пп. 9.11.3 п. 9.11 ст. 9, пп. «а» п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 24359 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 48718 грн.

В подальшому, за результатами оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень ДПІ у Печерському районі м. Києва та ДПА у м. Києва прийнято рішення, якими скарги позивача залишено без задоволення, у звязку з чим ДПІ у Печерському районі м. Києва винесено податкове повідомлення-рішення №/1/36521621 від 12.01.2011.

Як видно з матеріалів справи, підставою для висновку ДПІ у Печерському районі м. Києва про порушення ТОВ «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ» вимог абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та, відповідно, для визначення позивачу суми податкового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 224478 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 69971 грн. стало не зазначення у актах здачі-приймання робіт (надання послуг), що надавались до перевірки, місця їх складання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»м валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

При цьому, відповідно до змісту ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»первинний документ повинен мати такий обов'язковий реквізит, як дату і місце його складання.

Як видно з матеріалів справи, ТОВ «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ»уклало договір суборенди приміщення № 198/0/13-09 від 01.07.2009 року із ТОВ «Служба Технічного Контролю»(). На підставі вищевказаного договору ТОВ «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ»отримало від ТОВ «Служба Технічного Контролю»у строкове платне користування приміщення, розташоване за адресою «01601, м. Києв, вул. Госпітальна, 4а», що підтверджується актом здачі-приймання приміщення від 01.07.2009. В межах укладеного договору суборенди № 198/0/13-09 від 01.07.2009 року ТОВ «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ»отримано від ТОВ «Служба Технічного Контролю» послуги суборенди приміщення по вул. Госпітальній, 4а, про що складено акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) з урахуванням додаткових угод.

Судом встановлено, що у вищевказаних актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених у період з липня 2009 року по червень 2010 року на підставі договору суборенди № 198/0/13-09 від 01.07.2009 року, на порушення ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»не зазначено місця їх складання.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З огляду на те, що представником відповідача у судовому засіданні не заперечувався факт надання послуг суборенди позивачу та їх звязок з господарською діяльністю ТОВ «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ», що також підтверджується іншими належним чином оформленими документами (податковими накладними, рахунками-фактурами та платіжними дорученнями), а також враховуючи, що правила ведення податкового обліку не містять вимоги про складання акту прийому-передачі, як обовязкового первинного документу, що підтверджує факт надання послуг, суд приходить до висновку про відповідність задекларованих позивачем валових витрат, здійснених у період з липня 2009 року по червень 2010 року на підставі договору суборенди № 198/0/13-09 від 01.07.2009 року, вимогам п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та, відповідно, про відсутність у ДПІ у Печерському районі м. Києва належних правових підстав для висновку про порушення ТОВ «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ»вимог абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та прийняття податкового повідомлення-рішення №/0 від 28.10.2010.

Крім того, з Акту перевірки видно, що підставою для висновку ДПІ у Печерському районі м. Києва про порушення ТОВ «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ»вимог пп. «ї»п. 1.3, п. 1.15 п. 1.20 ст. 1, п. 2.1 ст. 2, пп. «е»пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4, пп. 9.11.3 п. 9.11 ст. 9, пп. «а»п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»та, відповідно, для визначення позивачу суми податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 24359 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 48718 грн. стало не утримання податку з додаткових благ у вигляді оплати авіаквитків Торонто-Київ-Торонто, виплачених на користь громадян ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до пп. «а» п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб для доходів з джерелом їх походження з України є податковий агент.

Згідно з п. 1.15 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податковим агентом є юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідно до пп. «ї» п.1.3 ст.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»дохід з джерелом його походження з України - будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, у вигляді інших доходів як виплати чи винагороди за цивільно-правовими договорами, одержуваних резидентом або нерезидентом, якщо джерело виплати (нарахування) таких доходів знаходиться на території України, незалежно від резидентського статусу особи, що їх виплачує (нараховує).

Згідно з абз. «е»пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається дохід, отриманий платником податку від його працедавця як додаткове благо (за винятками, передбаченими пунктом 4.3 цієї статті), а саме у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), а також суми знижки з ціни (вартості) товарів (послуг), що перевищує звичайну, розраховану за правилами визначення звичайних цін (у розмірі такої знижки), крім випадків, передбачених пунктом 4.3 цієї статті. Якщо додаткові блага надаються у формах, відмінних від грошової, об'єкт оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 3.4 статті 3 цього Закону. Якщо додаткові блага надаються особою, що не є працедавцем платника податку, чи особою, яка діє від імені або за дорученням такого працедавця, то такі доходи прирівнюються з метою оподаткування до подарунків з їх відповідним оподаткуванням.

З системного аналізу п. 1.15 ст. 1, пп. «ї»п. 1.3 ст. 1, абз. «е»пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»в контексті пп. «а»п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»видно, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб при наданні юридичною особою фізичним особам додаткових благ лежить на податковому агенті фізичної особи, яким в такому випадку є юридична особа, що надає вказані блага, незалежно від того, чи є така юридична особа працедавцем платника податку. За таких умов, судом не приймається посилання позивача на відсутність трудових відносин між ТОВ «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ»і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент надання відповідних додаткових благ.

Судом також не береться до уваги посилання позивача як на підставу для звільнення від оподаткування доходу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на п. 1 ст. 21 Конвенції між Україною і ОСОБА_1 про уникнення подвійного оподаткування та попередження ухилень від сплати податків стосовно доходів і майна, за змістом якого види доходів резидента Договірної Держави незалежно від джерела їх виникнення, про які не йдеться у попередніх статтях цієї Конвенції, підлягають оподаткуванню тільки в цій Державі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 21 цієї ж Конвенції якщо такий доход одержує резидент Договірної Держави з джерел, які знаходяться в другій Договірній Державі, такий доход може також оподатковуватись у Державі, в якій він виникає, і згідно з законодавством цієї Держави.

Таким чином, позивачем як податковим агентом на порушення пп. «ї»п. 1.3, п. 1.15 п. 1.20 ст. 1, п. 2.1 ст. 2, пп. «е»пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4, пп. 9.11.3 п. 9.11 ст. 9, пп. «а» п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»не було утримано податок з доходів фізичних осіб з вартості оплачених ним авіаквитків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з урахуванням чого суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 28.10.2010 та №/1/36521621 від 12.01.2011, прийнятих ДПІ у Печерському районі м. Києва.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення ним податкового повідомлення-рішення №/0 від 28.10.2010.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково.

Водночас, з аналізу п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України видно, що вимога про визнання нечинним рішення може стосуватися лише нормативно-правового акта, а вимога про визнання протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним) індивідуального акта (рішення) виключає вимогу про скасування цього ж акта, оскільки правові наслідки застосування обох згаданих вимог в даному випадку співпадають. Вимога про визнання протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним, скасування) індивідуальних актів не містять різних способів захисту, а є одним і тим же способом, сформульованим у різних словесних формах.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений ч. 4 ст. 11 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом скасування спірного податкового повідомлення-рішення №/0 від 28.10.2010, прийнятого ДПІ у Печерському районі м. Києва.

За таких умов, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються на користь позивача з Державного бюджету України згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України пропорційно до задоволених вимог у сумі 1,13 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ»задовольнити частково.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 28.10.2010, прийняте Державною податковою інспекцією у Печерському районі міста Києва.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСС ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ»(01601, м. Київ, вул. Госпітальна, 4а) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1, 13 грн. (одна гривня 13 коп.).

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_4