Справа № 2а-1096/11
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/800/35054/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Стрийського міськрайонного центру зайнятості про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовом до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Стрийського міськрайонного центру зайнятості про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2012 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стрийським міськрайонним центром зайнятості подано заперечення на касаційну скаргу, в яких він просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 08.04.2003 року звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію його в якості такого, що шукає роботу і з 16.04.2003 року як безробітного. Листами від 09.04.2003 року № 2946, від 22.04.2003 року № 3318, від 23.06.2003 року № 3748, від 14.10.2003 року № 3777, від 21.05.2004 року № 740, від 05.08.2004 року № 1136, позивачу відмовлено у реєстрації з підстав відсутності підтвердження в установленому порядку місця проживання (реєстрації).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про зайнятість населення», порядок реєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних державною службовою зайнятістю визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінетом Міністрів України від 27.04.1998 року № 578 затверджено Положення про порядок реєстрації перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в період професійної підготовки та перепідготовки.

Пунктом 3 Положення про порядок реєстрації перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в період професійної підготовки та перепідготовки визначено, що реєстрація та облік громадян, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні, здійснюється державною службою зайнятості за місцем постійного проживання (постійної або тимчасової приписки) за умови пред'явлення паспорта і трудової книжки, а у разі потреби-військового квитка, документу про освіту, або документів, які їх замінюють.

Аналіз вищезазначеної норми свідчить про те, що для реєстрації особи як такої, що шукає роботу необхідне звернення до центру зайнятості за місцем проживання з документом про підтвердження реєстрації проживання або перебування особи.

Як встановлено судом, на час звернення до відповідача із заявою позивач не був зареєстрований (прописаний) за місцем свого проживання, яке вказував у заяві. Крім того, 07.04.2003 року позивач звернувся в ЖЕК № 2 для реєстрації місця проживання у власній квартирі. Отже, позивач на час подачі заяви до відповідача про реєстрацію його як такого, що шукає роботу, у зв'язку з звільненням його з роботи 01.04.2003 року не мав реєстрації постійного місця проживання.

Враховуючи, що позивачем не був дотриманий порядок визначений для реєстрації особи як такої, що шукає роботу, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Стрийського міськрайонного центру зайнятості про зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз