Справа № 333/7103/15-а
Суддя: Ярошенко А. Г.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/7103/15-а
Провадження № 2-а/333/152/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.10.2015 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ярошенко А.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про спонукання відновити пенсії по інвалідності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання поновити йому пенсію по інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

Починаючи з 21.12.2004 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, де їй призначена пенсія по інвалідності (III група загального захворювання) на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІУ, що підтверджується копією протоколу №628520 від 10.01.2005р. та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Пенсійним фондом України 11.04.2011р.

З 01.06.2000р. і понині вона працює на посаді головного спеціаліста сектору ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, 01.06.2004р. присвоєно 13(тринадцятий) ранг державного службовця.

З 01.04.2015р.відповідач припинив виплату пенсії по інвалідності, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р .№ 213-УПІ, у зв'язку з чим вона звернулась до відповідача з проханням поновити неправомірно зупинену виплату пенсії.

У відповідь на звернення відповідач відреагував листом від 15.09.2015р. №177/К-9,у якому з посиланням на абзац другий частини першої ст..42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» повідомив, що оскільки я працюю на посаді державного службовця, то з 01.04.2015р. мені зупинено виплату пенсії. Оскільки до абзацу другого частини першої ст.47 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування » зміни не внесені, підстав для поновлення виплати їй пенсії на теперішній час немає.

Вважає відмову у відновленні їй виплати пенсії протиправною і такою, що порушує охоронювані законом права.

Відповідач надав суду письмові заперечення, у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, справа вирішується судом на підставі наявних у справі матеріалів і доказів в порядку скороченого провадження, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, згідно якої скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільги дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Статтями 71-72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя з 21.12.2004 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.06.2000р. і понині вона працює на посаді головного спеціаліста сектору ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, 01.06.2004р. присвоєно 13(тринадцятий) ранг державного службовця.

З 01.04.2015р.відповідач припинив виплату пенсії по інвалідності, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р .№ 213-УПІ, у зв'язку з чим вона звернулась до відповідача з проханням поновити неправомірно зупинену виплату пенсії.

У відповідь на звернення відповідач відреагував листом від 15.09.2015р. №177/К-9,у якому з посиланням на абзац другий частини першої ст..42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» повідомив, що оскільки я працюю на посаді державного службовця, то з 01.04.2015р. мені зупинено виплату пенсії. Оскільки до абзацу другого частини першої ст.47 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування » зміни не внесені, підстав для поновлення виплати їй пенсії на теперішній час немає.

Як встановлено ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зі змінами, внесеними Законом від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно з Законом № 1058,виплачуватись не повинна.

Суд зазначає, що станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачці було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон №213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», «Податкового та Митного кодексів України», «Положення про помічника-консультанта народного депутата України».

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», у зв'язку з чим передбачені ч. 7 ст. 21 цього Закону підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1058, відпали, і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачці вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 69-71, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про спонукання відновити пенсії по інвалідності - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя відновити з 01.06.2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Комунарського

районного суду

м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко