Справа № 2-а-1106/11/1705
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Бобер К.Ф.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"30" березня 2012 р. Справа № 2-а-1106/11/1705

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Дубенському районі Рівненської області на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "07" жовтня 2011 р. справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Дубенському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2011 року ОСОБА_4 звернулася до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Дубенського районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2011 року позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Дубенському районі Рівненської області в частині не нарахування підвищення до пенсії, призначеної ОСОБА_4 відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області здійснити нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, призначеної ОСОБА_4 відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", за період з 01.03.2011 року по 01.09.2011 року включно з врахуванням раніше виплачених позивачу сум за вказаний період. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус дитини війни. Таким чином ОСОБА_4 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Однак суд першої інстанції при прийнятті постанови не врахував положення Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" №3491-VI від 14.06.2011 року, який набрав чинності 19.06.2011 року та постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За частини 1 статті 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні шляхом зобовязання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області здійснити нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, призначеної ОСОБА_4 відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року включно з врахуванням раніше виплачених позивачу сум за вказаний період.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Дубенському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Дубенського районного суду Рівненської області від 07.10.2011 року у справі №2-а-946/11 змінити, зобов'язавши ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області здійснити нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, призначеної ОСОБА_4 відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року включно з врахуванням раніше виплачених позивачу сум за вказаний період.

В решті постанову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Федів Віра Миколаївна вул.Шевченка, 30/2,Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35600

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Дубенському районі Рівненської області вул. Шевченка, 27,м. Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35600