Справа № 554/6403/15-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р.Справа № 554/6403/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 07.07.2015р. по справі за поданням старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 554/6403/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про заміну способу та порядку виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-а/554/277/2014 від 02 жовтня 2014 року, а саме: стягнути з Головного управління Пенсйного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 3411, 56 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 липня 2015 року у задоволенні зазначеного подання відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в звязку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 07 липня 2015 року та прийняти нове судове рішенням, яким подання задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області листом №2423/11-25 від 14 квітня 2015 року повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавськійй області про здійснення перерахунку пенсії згідно рішення суду, однак виплати не проведені у звязку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу бюджету.

До виплати ОСОБА_1 належить 3411,56 гривень. Відповідно до Законів України «Про державний бюджет України на 2011 рік», «Про державний бюджет України на 2012 рік», «Про державний бюджет України на 2013 рік», «Про державний бюджет України на 2014 рік», «Про державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статей 5 і 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статті 9 Закону України «По основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2011-2015 роки.

Відмовляючи у задоволенні зазначеного подання суд першої інстанції виходив з того, що старший державний виконавець просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог, що належить до повноважень адміністративних судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Колегія суддів погоджується яз такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у разі якщо рішення суду про зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, юридична особа, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобовязаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Відповідно до вимог п. 8 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно з вимогами ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, який видав виконавчий документ, із поданням про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для застосування наведених норм є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для зміни способу чи порядку виконання судового рішення такою підставою є неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин. Таким чином, для зміни способу і порядку виконання рішення суду має бути така підстава, як наявність обставин, які роблять його виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, що встановлені у виконавчому документі і у цьому Законі.

Державним виконавцем не було вжито заходів щодо встановлення відсутності коштів на рахунку у відповідача. Звертаючись до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення суду старший державний виконавець не надав будь-яких доказів щодо наявності чи відсутності на розрахункових рахунках боржника кошторисних призначень на виплату вказаного виду державної допомоги.

Колегія суддів зазначає, що заявник фактично просить стягнути кошти у розмірі 3411, 56 грн. чим фактично просить змінити резолютивну частину вищезазначеного рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 109, 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 07.07.2015р. по справі № 554/6403/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 21.09.2015 р.