Справа № 816/4417/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

816/4417/15

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

про повернення подання

20 жовтня 2015 року

м. Полтава

Справа № 816/4417/15

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С., розглянувши матеріали подання Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ЛОДЖІК" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2015 року Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ЛОДЖІК" про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року подання залишено без руху у зв’язку з його невідповідністю вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України. Для усунення недоліків встановлено строк до 09 годин 10 хвилин 20 жовтня 2015 року.

Факсимільним зв'язком на номер телефону Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області передано Кременчуцькій ОДПІ копію ухвали про залишення подання без руху, що підтверджується факсограмою.

На виконання вимог ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року, Кременчуцькою ОДПІ засобами електронного зв'язку направлено до суду заяву про усунення недоліків з доданими до неї документами. У заяві Кременчуцька ОДПІ зазначає, що має право звертатися до суду з поданнями про стягнення коштів з рахунків в порядку, визначеному статтею 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, без обов'язку сплати судового збору. При цьому, у підтвердження своєї позиції контролюючий орган посилається на лист Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2011 року №149/11/13-11.

Суд, дослідивши доводи заяви Кременчуцької ОДПІ від 19 жовтня 2015 року про усунення недоліків та матеріали подання, зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до положень статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на дату звернення до суду) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється: 1) за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; 2) за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; 3) за видачу судами документів; 4) у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом (частина 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір").

Перелік позовних заяв та інших заяв, скарг, клопотань, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється визначений частиною другою статті 3 Закону України "Про судовий збір". Зазначений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою передбачена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Суд зауважує, що у даному випадку Кременчуцька ОДПІ звернулася до суду з поданням майнового характеру до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ЛОДЖІК" про стягнення з розрахункових рахунків податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 2 185,00 грн.

Провадження у справах, порушених за поданням податкових органів, поданим на підставі статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, є окремим видом судового провадження, відмінним від загального (позовного). Сторонами такого провадження є заявник (орган державної податкової служби, що вніс подання), та відповідач - платник податків, стосовно якого таке подання внесено.

З огляду на зазначене, загальні норми Кодексу адміністративного судочинства України, що регулюють процедуру позовного провадження, до провадження на підставі подання податкового органу можуть застосовуватися лише у частині, що не суперечить спеціальним нормам статті 1833 цього Кодексу.

Статтею 1833 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено перелік особливих вимог, що пред'являються до подання податкового органу, та особливий перелік процесуальних дій суду, які можуть учинятися в процесі розгляду такого подання.

Водночас у частині, що не врегульована статтею 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги до подання визначаються загальними нормами, зокрема статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів (у даному випадку Кременчуцька ОДПІ) не являються органами, які мають пільги щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовними заявами та іншими заявами, в тому числі з поданнями про стягнення коштів, передбаченими процесуальним законодавством.

Подання органу доходів і зборів, виходячи з положень частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір", не входить до переліку позовних заяв та інших заяв, скарг, клопотань, за подання яких судовий збір не справляється.

За викладених обставин, при зверненні до адміністративного суду з даним поданням Кременчуцька ОДПІ повинна була сплатити судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Доводи Кременчуцької ОДПІ у своїй заяві про усунення недоліків на лист Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2011 року №149/11/13-11, у якому вказано, що Декрет Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N7-93 "Про державне мито" не передбачає розміру ставки мита, яке справляється при зверненні з поданнями в порядку статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, державне мито при зверненні податкових органів з поданням на підставі статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України не сплачується, суд вважає необґрунтованими, оскільки спеціальним законом, який регулює питання щодо справляння судового збору при зверненні до суду, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України "Про судовий збір", у той час як Декрет Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N7-93 регулює питання справляння державного мита.

З огляду на викладене, оскільки Кременчуцькою ОДПІ не надано суду документу про сплату судового збору, суд приходить до висновку, що заявником вимоги ухвали Полтавського окружного адміністративного суду про залишення подання без руху від 19 жовтня 2015 року не виконані, недоліки подання не усунуті.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Згідно з частиною сьомою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

У зв'язку з тим, що Кременчуцькою ОДПІ не виконані вимоги ухвали Полтавського окружного адміністративного суду про залишення подання без руху від 19 жовтня 2015 року, суд приходить до висновку про необхідність визнання подання Кременчуцької ОДПІ неподаним та повернення його заявнику.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 та частиною 4 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Подання Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ЛОДЖІК" про стягнення податкового боргу повернути заявнику.

Роз’яснити заявнику, що повернення подання не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка подала подання, разом із поданням та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яка подала позовну заяву, до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Бойко