Справа № 2-а-192/10
Суддя: Моніч Б. С.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-а-192/10

07 грудня 2010 року смт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Моніч Б.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання перерахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 01.11.2010 року,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2010 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь недоплачену надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 01.11.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй повинна виплачуватися соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а відповідач Черняхівське відділення УПФУ безпідставно її не нараховував та не виплачував протягом періоду, за який просить здійснити стягнення.

Також просила визнати поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду, що обґрунтовувала тим, що в липні 2010 року звернулася до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства, однак провадження судом було закрито в звязку з тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 09.09.2010 року №9-рп/2010 положення пункту 2 частини першої статті 15 визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позовні вимоги та заперечення сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого позову.

Судом встановлено, що позивачка є дитиною війни та отримує пенсію в УПФУ в Черняхівському районі, що стверджено довідками, перепискою з відповідачем з цього приводу (а.с.7, 9-11, 18-20).

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон) було передбачено, що дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону на 2007 та 2008 роки було обмежено Законами України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищувались в меншому, ніж визначено Законом розмірі.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по справі №1-29/2007 визнані неконституційними положення п.12 ст.71 та ст.111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», а Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року по справі №10-рп визнані неконституційними положення п.42 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими дію ст.6 Закону в наведеній вище редакції відновлено в повному обсязі.

Відповідно до пунктів 5 резолютивних частин вказаних рішень Конституційного суду України, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Визнані неконституційними положення Законів України втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення, а тому з дня ухвалення відповідних рішень відповідач мав сплачувати надбавку до пенсії у визначених в ст.6 Закону розмірах у 2007 та 2008 роках.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні

відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, дітям війни повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Щодо виплат підвищення у 2010 році, то відповідні норми Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не змінювалися, а тому ці виплати мають здійснюватися в повному обсязі в розмірах ним визначених.

Відповідно п.п.6 п.2.2 ч.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, призначає і виплачує пенсії відповідно до чинного законодавства.

Отже, УПФУ в Черняхівському районі є єдиним належним відповідачем у справі, оскільки саме він наділений компетенцією призначати і виплачувати підвищення згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Судом встановлено, що всупереч наведеним вище положенням законодавства, УПФУ в Черняхівському районі вказані надбавки позивачці у 2007-2010 роках виплачувало в меншому розмірі (а.с.11, 18-20).

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та соціальні гарантії» передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Так як будь-яким іншим законом, крім закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії не визначений, суд вважає за можливе на підставі ст.9 КАС України застосувати дане в цьому законі визначення щодо мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку розміру підвищення пенсії дітям війни за аналогією закону.

Щодо частини позовних вимог (з липня 2007 року до квітня 2010 року) позивачкою подано позов з порушенням шестимісячного строку на звернення до суду. Разом з тим суд вважає за необхідне поновити цей строк, виходячи із наступного. Доводи позивачки про те, що вона зверталася до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства 20 липня 2010 року відповідачем не спростовані. Вони стверджені ухвалою Черняхівського районного суду від 08.10.2010 року (а.с.8).

Оскільки відповідно до ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у термін не пізніше 25 числа місяця, то з урахуванням строків позовної давності, визначених цивільним законодавством, позивачка своєчасно звернулась за захистом своїх порушених прав (з липня 2007 року). Прийняття Рішення Конституційного Суду України від 09.09.2010 року №9-рп/2010 обмежило її право на захист порушених прав і це відбулося незалежно від її вини. Дані обставини є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду, а тому суд поновлює цей строк.

З огляду на положення статей 21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. З цих підстав суд визнає дії відповідача неправомірними (незаконними) та зобов'язує відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалює рішення про стягнення конкретних сум.

Враховуючи викладене, суд визнає неправомірними дії відповідача за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 01.11.2010 року, та зобовязує відповідача провести нарахування та виплату відповідних сум з врахуванням проведених виплат.

Від сплати судових витрат відповідач УПФУ в Черняхівському районі звільнений.

На підставі норм законодавства, наведених в мотивувальній частині постанови, керуючись ст.ст.2, 71, 94, 158, 161-163, 181, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду за період з липня 2007 року по квітень 2010 року як пропущений з поважних причин.

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент. код. НОМЕР_1, до Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання перерахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 01.11.2010 року задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі щодо виплати ОСОБА_1 соціальної допомоги як дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 01.11.2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі провести нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 01.11.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Копію постанови надіслати позивачці, а відповідача повідомити згідно ч.4 ст.167 КАС України про можливість отримання її копії безпосередньо в суді.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10-ти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий-суддя: Б.С. Моніч