Справа № 199/6455/15-а(2а-199/133/15)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

16 жовтня 2015 рокусправа № 199/6455/15-а(2а-199/133/15)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Чумак С.Ю. перевіривши відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційної скарги Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації Третяк Юлії Георгіївни на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 7 вересня 2015 року у справі № 199/6455/15-а(2а-199/133/15) за позовом Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах Третяк Юлії Георгіївни до Головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» Дніпропетровської міської ради Сапи Юрія Семеновича про визнання дій та бездіяльності неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 7 вересня 2015 року адміністративний позов повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу, та ухвалити нове рішення про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року апеляційна скарга позивача залишена без руху у зв'язку з порушенням норм встановлених ст. 187 КАС України, та надано десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання копії даної ухвали, для надання суду належних доказів щодо наявності повноважень у ОСОБА_3 на підписання апеляційної скарги ГО «ДНПГО».

На виконання ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, 6 жовтня 2015 року до суду надійшло клопотання на усунення недоліків апеляційної скарги, в якому заявник зазначає, що для того, щоб підтвердити право представляти у суді інтереси свого члена, організація повинна лише подати докази, які підтверджують, що цей громадянин є справді її членом, а також, що особа, яка у суді є представником, уповноважена організацією чи має право представляти організацію у цих відносинах, на думку апелянта, документ, яким підтверджуються повноваження ОСОБА_3, тобто особи, що підписала апеляційну скаргу, є витяг з протоколу громадської організації. Крім того, на підтвердження своїх повноважень ОСОБА_3 подала довіреність на представлення інтересів позивача в суді.

Суд не може погодитись з такими твердженнями апелянта з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Згідно частини 3 вказаної статті здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Таким чином, позивачами у адміністративних справах можуть бути підприємства, установи, організації тільки за умови, що вони мають статус юридичної особи, тобто, мають адміністративну процесуальну право- та дієздатність.

З матеріалів справи вбачається, що Громадська Організація «Дніпропетровська Незалежна Регіональна Правозахисна Організація», здійснює свою діяльність без статусу юридичної особи та без Статуту. Вказані обставини також зазначені в позові та апеляційній скарзі безпосередньо самим позивачем.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 КАС України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Вказаний перелік на переконання суду є вичерпним.

Конституційний Суд України у Рішенні від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Колегія суддів зазначає, що вказана правова позиція Конституційного Суду України повністю кореспондується з правовим змістом статей 48 та 60 КАС України, у зв'язку з чим вважає, що звертатись до суду із адміністративним позовом в інтересах інших осіб також мають право лише громадські об'єднання із статусом юридичної особи, оскільки ні Законом України «Про громадські об'єднання», ні Кодексом адміністративного судочинства України іншого не передбачено.

На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_3 надала витяг з протоколу установчих зборів засновників ГО «ДНПГО», тобто документ, який в сенсі ч. 7 ст. 56 КАС України не є таким, що підтверджує повноваження представника.

Стосовно наданої довіреності суд зазначає, що остання видана громадським об'єднанням, яке не є юридичною особою, тобто відповідно до статті 48 КАС України не має адміністративної процесуальної право- та дієздатності, тобто не здатне мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві, а також не може доручати ведення справи в суді представникові від свого імені. Таким чином, вказана довіреність також не підтверджує повноваження ОСОБА_3 на подання апеляційної скарги на рішення суду в адміністративній справі.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вимоги ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року про залишення апеляційної скарги буз руху позивачем виконані не були.

За приписами частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи вищевикладене апеляційна скарга Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах Третяк Юлії Георгіївни підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації Третяк Юлії Георгіївни на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 7 вересня 2015 року у справі № 199/6455/15-а(2а-199/133/15) - повернути апелянту.

Ухвала суду може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: С.Ю.Чумак