Справа № 809/3866/15
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. Справа № 809/3866/15

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кишинський М.І., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Калуської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 5269,31 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Калуська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 5269,31 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податків і зборів відповідно до вимог ст.16.1.4 Податкового кодексу України. У відповідача на момент звернення до суду наявний податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 5269,31 грн.

Судом, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку направлено відповідачу для подання заперечення або заяви про визнання позову

Відповідач по справі, отримав копію зазначеної ухвали, однак заперечення або заяви про визнання позову, у строк передбачений статтею 183-2 КАС України, до суду ним не подано.

Суд, в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, прийшов до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення.

Відповідач по справі ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та зареєстрований у Калуській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, як платник податків і зборів, передбачених Податковим кодексом і на даний час він є боржником перед бюджетом.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1. статті 54 Кодексу передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 57.1 статті 57 Кодексу встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 129.1.1 статті 129 Кодексу передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Податковий борг-сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пункт 14.1.175. статті 14 Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи у відповідача станом на 18 серпня 2015 року наявний податковий борг перед бюджетом в сумі 5269,31 грн., по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 5269,31 грн., який виник в результаті несплати нарахованих штрафних санкцій та підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями № від 25.12.2014 року, № від 26.12.2014 року, що прийняті за результатами проведених перевірок, тає узгодженим.

Як встановлено судом, відповідачу на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надсилалось податкову вимогу форми «Ф» від 22 січня 2015 року №37-25.

Підпунктом 56.11 статті 56 Кодексу передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Кодексу виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 57.3 статті 57 Кодексу передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 20.1.18. статті 20 Кодексу передбачено право органів державної податкової служби звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, відповідач в порушення вимог статті 67 Конституції України, статті 96 Земельного кодексу України, статей 16, 38, 57 Податкового кодексу України не виконав свого податкового обов'язку, а саме несвоєчасно сплачував (погашав) свої податкові зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб та по штрафних санкціях за порушення патентування та норм регулювання обігу готівки, які не підлягають оскарженню, при цьому допустивши заборгованість перед бюджетом, а сума в розмірі 5269,31 грн. згідно приписами пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України є податковим боргом відповідача, який підлягає сплаті або стягненню в судовому порядку до державного бюджету. Несплачуючи податковий борг до бюджету, відповідач порушує вимоги Конституції України та Податкового кодексу України в яких передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетом становить 5269,31 грн., що підтверджується податковими деклараціями, зворотнім боком облікової картки платника податків та розрахунком заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачем на момент розгляду справи не подано доказів сплати податкового боргу в сумі 5269,31 грн. та не спростовано даний борг, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, а сума в розмірі 5269,31 грн. стягненню в судовому порядку.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іден. номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України заборгованість зі сплати єдиного податку в сумі 5269 (п`ять тисяч двісті шістдесят дев`ять) гривень 31 коп.

Відповідно до ч.9 ст.183-2 КАС України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, рішення суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ Кишинський М.І.