Справа № 826/11505/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтекс Трейд» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтекс Трейд» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення рішення, -

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтекс Трейд» (далі Товариство або позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі ДПІ або відповідач), у якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.06.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Товариство посилається на те, що позивач виконав законодавчу вимогу стосовно подачі податкової декларації за календарний місяць протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачаться з матеріалів справи, ДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариства.

За результатом перевірки складено Акт № 393/26-59-15-03-85 від 19.05.2015 року (далі Акт перевірки), яким встановлено порушення підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України - неподання податкової звітності з податку на додану вартість за березень 2015 року (граничний термін подання - 20.04.2015 року).

На підставі Акту перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.06.2015 року, яким позивачу визначено грошове зобов'язання у розмірі 1 020 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на момент звернення до суду податковим органом не визнано поданою декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року, а Товариством не надано суду доказів оскарження у судовому порядку повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації, відповідач правомірно застосовано до позивача штраф за неподання податкової декларації.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем засобами електронного зв'язку 17 квітня 2015 року подана податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2015 року.

Згідно квитанцій №№ 1, 2 від 17 квітня 2015 року зазначена податкова звітність одержана контролюючим органом та прийнята відповідно (а.с. 53, 54).

Порядок подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису встановлюється Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року (далі Інструкція № 233).

Відповідно до 7.4. Інструкції № 233, перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Згідно із пунктом 7.5 Інструкції № 233, підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

У разі, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3, 48.4 статті 48 ПК України, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Листа з зазначенням того, що податкова декларація позивача за березень 2015 року була не прийнята, відповідачем до суду не надано.

Згідно із пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Наявність квитанцій № 1 та 2 з зазначенням, що пакет документів прийнято, підтверджує факт прийняття податкових декларацій.

Суд першої інстанції помилково зазначив, що відповідач проінформував позивача про відмову у прийняття податкової звітності за березень 2015 року листом № 15269/10/26-59150366 від 21.04.2015 року (а.с. 61), оскільки цим листом повідомлено, що подану декларацію за березень 2014 року не вважають податковою декларацією, бо вона подана з порушеннями норм пункту 48.3 статті 48 та пункту 49.8 статті 49 ПК України. Про декларацію за березень 2015 року у зазначеному листі мова не велася.

Крім того, 14 травня 2015 року Товариство у відповідь на лист № 15269/10/26-59150366 від 21.04.2015 року направило до ДПІ скаргу (вих. № 1405/15-1) з зазначенням, що податкова декларація за березень 2014 року була подана ще рік тому, а декларація за березень 2015 року була подана 17.04.2015 року, про що свідчать квитанції № 1 та №2.

Відповіді на вищезазначену скаргу Товариства відповідачем не надано.

За правилами абзацу 23 пункту 56.8 статті 56 Податкового кодексу України, якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про подовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Враховуючи вищевикладене, скарга позивача (вих. № 1405/15-1) вважається такою, що повністю задоволена.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Товариство виконало законодавчу вимогу стосовно подачі податкової декларації за календарний місяць протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Вказане свідчить про відсутність порушень Товариством вимог підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України та необґрунтованість висновків викладених в Акті перевірки.

Крім того, суд першої інстанції неправомірно зазначив, що «наданий позивачем примірник квитанції № 2 не містить дати, часу доставки та прийняття документу, інформації про підписи, печатку, тощо», оскільки з квитанцій № 1 та № 2 вбачається, що податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2015 року доставлена до Державної податкової служби України 14.04.2015 року в 16:06:47 та прийнята в той же час.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків, що доводи контролюючого органу про порушення вимог підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової звітності з податку на додану вартість за березень 2015 року є обґрунтованими.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 02.06.2015 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтекс Трейд» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.06.2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 19.10.2015 року

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.