Справа № 556/316/15-а
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 556/316/15-а
Номер рядка звіту 38
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2015 р. Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_4 до Володимирецької селищної ради, третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання дій незаконними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Володимирецької селищної ради, третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання дій незаконними та скасування рішення, мотивуючи слідуючим:

На розгляді у Володимирецькому районному суді перебуває цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. На заперечення позовних вимог представники відповідача надали рішення Володимирецької селищної ради №1124 від 16.10.2014 р., яким затверджено протоколи засідання постійної узгоджувальної комісії по земельних спорах від 19.08.2014 р. та від 22.08.2014 р. щодо погодження технічних документацій із землеустрою по встановленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_5, без підписів суміжних землекористувачів.

Дане рішення, в частині затвердження протоколів засідання постійної узгоджувальної комісії по земельних спорах від 19.08.2014 р. та від 22.08.2014 р., ОСОБА_4 вважає незаконним і просить його скасувати, оскільки воно прийняте не обґрунтовано, без його участі , без врахування його інтересів та спору щодо межі, з порушенням чинного законодавства.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник підтримали заявлені вимоги і надали пояснення в межах пред»явленого позову. У первинних документах вказано площу земельних ділянок по вулиці Соборна, 98 та вулиці Соборна, 100 в смт. Володимирець. Позивач придбав житловий будинок по вул.. Соборна, 100 згідно договору купівлі-продажу і земельна ділянка не була предметом купівлі-продажу. Звернення ОСОБА_4 щодо погодження меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по суті не розглянуто, останній не запрошувався на засідання узгоджувальної комісії по земельних спорах, а також на засідання сесії Володимирецької селищної ради, де було прийнято рішення №1124 від 16.10.2014 року. А тому дане рішення в частині затвердження протоколів засідання постійної узгоджувальної комісії по земельних спорах від 19.08.2014 р. та від 22.08.2014 р. вважають не законним і просять його скасувати. А також зобов»язати Володимирецьку селищну раду вжити дії для відновлення межі земельної ділянки.

Представник відповідача Володимирецької селищної ради позов не визнав. Вважає позовні вимоги ОСОБА_4 надуманими і такими, що не ґрунтуються на доказах. Позивач набув права користування на земельну ділянку, яка відводилася для обслуговування житлового будинку в максимальних розмірах, встановлених для селищ. Право користування на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства могло перейти лише на підставі цивільно-правової угоди, або у разі відведення даної земельної ділянки Володимирецькою селищною радою для відповідних потреб. Представник ОСОБА_4 брав участь у засіданні узгоджувальної комісії по земельних спорах , мав змогу надати свої докази і заперечення.

Представник третьої особи позовні вимоги не визнав. Позов не обґрунтований, не надано належних доказів. Договір з ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого селянського господарства не укладався та не реєструвався. По суті відсутній спір щодо земельної ділянки, а основою для відновлення меж є технічно-кадастрова документація. Вважає, що оскаржуване рішення Володимирецької селищної ради прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав:

У ч.3 ст. 2 КАС України зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено в судовому засіданні 19.08.2014 р. узгоджувальна комісія по земельних спорах Володимирецької селищної ради провела обміри та обстеження земельних ділянок по вул.. Соборна, 98 та по вул.. Соборна, 100, про що був складений відповідний акт, де зазначено, що спільна межа земельних ділянок між громадянами ОСОБА_5 і ОСОБА_4 проходить та збігається зі штучними лінійними рубежами та фактичним використанням громадянами земельних ділянок.

Як вбачається з протоколу засідання узгоджувальної комісії по земельних спорах від 22.08.2014 р. , комісія рекомендувала спеціалісту землевпоряднику селищної ради погодити технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. гр.. ОСОБА_5

Громадянину ОСОБА_4 не надавався Володимирецькою селищною радою дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по вул.. Соборна, 100 для ведення особистого селянського господарства, щоб в подальшому її погодити.

Таким чином, прийняті комісією рішення носять виключно рекомендаційний характер, а тому прав, свобод чи інтересів позивача не порушують.

Крім того, при виїзді узгоджувальної комісії по земельних спорах Володимирецької селищної ради для проведення обмірів та обстеження земельних ділянок по вул.. Соборна, 98 та вул.. Соборна 100, був присутній представник позивача ОСОБА_6 (по довіреності) і мав змогу надавати свої докази і заперечення. Даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Рішенням Володимирецької селищної ради №1124 від 16.10.2014 р. було затверджено протоколи засідання постійної узгоджувальної комісії по земельних спорах від 19.08.2014р. та від 22.08.2014 р. щодо погодження технічних документацій із землеустрою по встановленню меж земельних ділянок в натурі гр.. ОСОБА_5, без підпису суміжних користувачів.

Затвердження протоколу узгоджувальної комісії по вирішенню земельних спорів є контрольною функцією ради, яка здійснюється відповідно до вимог ст.. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» і не вимагає участі сторін земельного спору в розгляді даного питання.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. (ч.1, 3 ст. 158 ЗК України)

А отже оскаржуване рішення Володимирецької селищної ради прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 12.12.1996 року набув у приватну власність житловий будинок з господарськими будівлями, який розміщений на земельній ділянці, площею 2121 кв.м. по вул.. Соборна, 98 в смт. Володимирець.

ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2011 року придбав житловий будинок в смт. Володимирець вул.. Соборна, 100. У вказаному договорі не існує жодної вказівки чи посилання на площу земельної ділянки, на якій розміщений об»єкт купівлі-продажу.

Разом з тим, як зазначено в ч. 6 ст. 120 ЗК України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку в селищах не більше 0,15 гектара (ч.1 ст. 121 ЗК України). І згідно повідомлення Володимирецької селищної ради від 04.06.2015 р. №637/02-16/15, ОСОБА_4 рішенням Володимирецької селищної ради №112 від 16.10.2014 р. була передана у власність земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по вулиці Соборна, 100. Дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,0316 га для ведення особистого селянського господарства по вул.. Соборна, 98, вул.. Соборна, 100 в смт. Володимирець ОСОБА_9 не надавався.

Згідно ч.1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Як вбачається з матеріалів справи протоколу засідання, акту узгоджувальної комісії по земельних спорах Володимирецької селищної ради, в результаті проведених обмірів та обстеження земельних ділянок по вулиці Соборна, 98 та Соборна, 100, встановлено, що спільна межа земельних ділянок між громадянами ОСОБА_5 і ОСОБА_4, відповідно промірів, які зазначені в абрисі земельної ділянки, який вшитий у технічний паспорт житлового будинку по вулиці Соборна, 98, де чітко зазначена прив»язка вище зазначеної спільної межі до ближньої будівлі, яка знаходиться по вул.. Соборна, 98, збігається зі штучними лінійними рубежами та фактичним використанням громадянами земельних ділянок по вулиці Соборна, 98 та Соборна, 100.

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради сесії.

Разом з тим, як підтверджується належними доказами (протоколом узгоджувальної комісії по земельних спорах від 22.08.2014 р.) і не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_4 не надавався Володимирецькою селищною радою дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж в натурі по вул.. Соборна, 100 в смт. Володимирець для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином посилання позивача щодо позбавлення його можливості набути право на частину земельної ділянки є необґрунтованим, оскільки набувши право на житловий будинок до ОСОБА_4 перейшло право на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування житлового будинку, в максимальних розмірах встановлених для селищ.

Право користування на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства могло перейти лише на підставі цивільно-правових угод, або у разі відведення даної земельної ділянки Володимирецькою селищною радою для відповідних потреб.

Відповідно, у зв»язку з відсутністю у ОСОБА_9 передбаченого законом дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, рішення про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розробленої у встановленому порядку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, у позивача відсутнє порушене право.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку що оскаржуване рішення Володимирецької селищної ради прийняте обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Що стосується позовної вимоги щодо зобов»язання відповідача вжити дії для відновлення межі земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_5 згідно первісних документів, суд констатує слідуюче:

Відповідно до ч.1 ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації (ст.. 107 ЗК України).

Відповідно до п.2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 р.) встановлення меж земельної ділянки в натурі здійснюється на підставі розробленої та затвердженої, відповідно до ст.. 186 ЗК України, технічної документації.

У п.4.1 та п.4.3 Інструкції зазначено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі межових знаків, їх пошкодження, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої, відповідно до ст.. 186 ЗК України, документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Таким чином, відновлення меж земельної ділянки на підставі плану забудови земельної ділянки, не передбачено чинним законодавством, що регулює відносини по відновленню меж земельної ділянки.

І оскільки відновлення меж земельної ділянки та встановлення межових знаків здійснюється землевпорядною організацією, яка має на це відповідний дозвіл, а отже не відноситься до повноважень селищної ради.

Згідно ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 не обгрунтовані, безпідставні і позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 17, 18, 158-163, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 79, 79-1, 106, 116, 120, 121, 158, 186 ЗК України, суд, -

П о с т а н о в и в:

В задоволені позову ОСОБА_4 до Володимирецької селищної ради, третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання дій незаконними та скасування рішення - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Котик Л.О.