Справа № 824/1942/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1942/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Злагода», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Романковецька сільська рада Сокирянського району Чернівецької області, про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В :

Державна фінансова інспекція в Чернівецькій області звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Романковецька сільська рада Сокирянського району Чернівецької області, про стягнення збитків у розмірі 3393,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що за результатом проведеної ревізії сільського бюджету та фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Романківецької сільської ради Державною фінансовою інспекцією в Чернівецькій області встановлено несплату відповідачем до сільського бюджету орендної плати за користування орендованим у Романківецької сільської ради приміщенням, що призвело до нанесення збитків спеціальному фонду сільського бюджету.

Від відповідача до суду 07 вересня 2015 року надійшли заперечення проти позову у письмовій формі від 02 вересня 2015 року №32. Посилаючись на неправильність заявленої позивачем до стягнення суми збитків та вказуючи про сплату коштів за оренду приміщення в розмірі 124,30 грн, сільськогосподарський виробничий кооператив «Злагода» просив суд в задоволенні позову відмовити.

В ході судового розгляду справи судом допущено заміну неналежного відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода», на належного - сільськогосподарський виробничий кооператив «Злагода».

В судовому засіданні 16 жовтня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Поряд з цим подав заяву, згідно якої зменшив розмір заявлених позовних вимог та просив суд стягнути із сільськогосподарського виробничого кооперативу «Злагода» збитки, завдані спеціальному фонду сільського бюджету Романківецької сільської ради, в сумі 158,45 грн.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання, призначене на 16 жовтня 2015 року, не зявився.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, підтримав заявлені позивачем вимоги.

Заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги, з урахуванням фактично заяви про зменшення їх розміру, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, зокрема, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об'єктами державної власності; цільовим використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; складанням бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень

Згідно пунктів 1, 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до пункту 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Поряд з цим згідно частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відтак, суд приймає до уваги та враховує правову позицію, викладену Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 15 квітня 2014 року у справі №21-40а14 та від 13 травня 2014 року у справі 21-89а14.

Згідно позиції Верховного Суду України при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Судом встановлено, що відповідно до п.5.2.6.2 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області на І квартал 2015 року Кельменецькою об'єднаною державною фінансовою інспекцією з 26 січня 2015 року по 17 квітня 2015 року проведено ревізію сільського бюджету та фінансово - господарської діяльності виконавчого комітету Романковецької сільської ради за період з 01 січня 2012 по 31 березня 2015 року.

Ревізією дотримання законодавства у сфері оренди комунального майна встановлено та підтверджується матеріалами судової справи, що 01 квітня 2008 року між Романковецькою сільською радою (Орендодавець) та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Злагода» (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №10а (далі Договір), а саме: оренда приміщення загальною площею 17,4 кв.м., яке належить на праві комунальної форми власності Романківецькій сільській раді.

Термін дії Договору до 01 квітня 2009 року.

Розмір орендної плати визначався з розрахунку 5 грн за 1 кв.м. в рік, що підтверджувалось в судовому засіданні сільським головою Романковецької сільської ради, зазначалось сільськогосподарським виробничим кооперативом «Злагода» в письмовому запереченні від 02 вересня 2015 року №32 та відповідає нормам, визначеним у Положенні «Про оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади села Романківці» (розділ 2 «Терміни та визначення», пункт 5.2 розділу 5 «Орендна плата»), затвердженого рішенням сесії Романковецької сільської ради №55/7-2007 від 02 липня 2007 року, чинним на час укладення Договору.

Пунктом 10.6 Договору передбачено, що в разі відсутності заяви однієї із сторін щодо припинення або зміни договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, то договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які передбачені Договором.

Після закінчення строку дії договору таких заяв від сторін не надходило, в результаті чого, договір було продовжено на той самий термін і на тих самих умовах, тобто вказані договірні відносини мали місце протягом періоду з 01 квітня 2008 по 01 квітня 2015 року.

Актом контрольного обстеження використання та фактичного розміру орендованої площі від 20 квітня 2015 року, підписаним в тому числі головою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Злагода» ОСОБА_3, підтверджено, що протягом 2012-2014 років та станом на 17 квітня 2015 року відповідач використовував орендоване приміщення, площею 17,4 кв.м.

В судовому засіданні 22 вересня 2015 року представник третьої особи та представник відповідача також підтвердили указані вище обставини.

Відповідно до п.5.2. Договору Орендар зобов'язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Крім цього, п.5.6. Договору передбачено, що Орендар зобов'язаний щоквартально, до 12 числа місяця, наступного за останнім місяцем звітного кварталу, надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною першою, пятою статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За результатом проведеної контролюючим органом ревізії встановлено та не було спростовано відповідачем, що сільськогосподарський виробничий кооператив «Злагода» за орендоване приміщення, яке фактично ним використовувалось за період з 01 січня 2012 року по 01 квітня 2015 року, орендну плату до сільського бюджету не вносив та інформацію про перерахування орендної плати Орендодавцеві не надавав.

Відповідно до частини першої статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

У звязку з цим, за період з 01 січня 2012 року по 01 квітня 2015 року спеціальним фондом сільського бюджету недоотримано доходів від орендної плати в розмірі 282,75 грн (17,4 кв.м. х 5 грн = 87 грн в рік. З 01 січня 2012 року по 01 квітня 2015 року: 87 грн х 3 (2012-2014 роки) + 21,75 грн (орендна плата за період з 01 січня 2015 року по 01 квітня 2015 року) = 282,75 грн).

В ході судового розгляду справи відповідачем були надані платіжні доручення №7 від 03 серпня 2015 року та №33 від 13 серпня 2015 року на підтвердження часткової сплати орендної плати на суму 124,30 грн, внаслідок чого позивач зменшив розмір заявлених позовних вимог до 158,45 грн (282,75 грн 124,30 грн = 158,45 грн).

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої та другої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною першою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені обставин та указані норми матеріального й процесуального права, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог органу державного фінансового контролю щодо стягнення з відповідача (Орендаря) збитків, завданих спеціальному фонду сільського бюджету Романківецької сільської ради внаслідок несплати орендної плати за користування нерухомим майном в сумі 158,45 грн.

Керуючись статтями 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із сільськогосподарського виробничого кооперативу «Злагода» на користь Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області збитки, завдані спеціальному фонду сільського бюджету Романківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, в сумі 158 (сто пятдесят вісім) грн 45 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 19 жовтня 2015 року.