Справа № 820/5807/15
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 р.Справа № 820/5807/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

за участю: представника відповідача - Євмінової Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2015р. по справі № 820/5807/15

за позовом ОСОБА_2

до Комунального закладу охорони здоров'я "Обласна клінічна лікарня №1"

про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального закладу охорони здоров'я "Обласна дитяча клінічна лікарня №1" в якому з урахуванням подальших уточнень просив визнати протиправними дії Комунального закладу охорони здоров'я "Обласна дитяча клінічна лікарня №1" щодо відмови відповідно до листа № 01/478 від 26 травня 2015 року на інформаційний запит ОСОБА_2 № 07-05/із від 21 травня 2015 р. в наданні копій договорів із додатками та специфікацією, на підставі яких Комунальний заклад охорони здоров'я "Обласна клінічна лікарня № 1" закуповує за бюджетні кошти продукти харчування у квітні - травні 2015 року за кодами Державного класифікатора продукції та послуг 016-2010: 10.39.2 (повидло та сухофрукти); 10.51.5 (продукти молочні, інші); 10.51.4 (сир сичужний та сир кисломолочний); 10.51.3 (масло вершкове та молочні пасти); 10.51.1 (молоко та вершки, рідинні, оброблені); 10.13.1 (консерви та готові страви з м'яса, м'ясних субпродуктів чи крові).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 21 травня 2015 р. позивач звернувся з листом №07-05/із до Комунального закладу охорони здоров'я "Обласна клінічна лікарня № 1" (а.с.8), в якому, з посиланням на положення Закону України "Про доступ до публічної інформації", просив відповідача надати наступну інформацію: копії договорів із додатками та специфікацією, на підставі яких Комунальний заклад охорони здоров'я "Обласна клінічна лікарня № 1" закуповує за бюджетні кошти продукти харчування у квітні - травні 2015 року за кодами Державного класифікатора продукції та послуг 016-2010: 10.39.2 (повидло та сухофрукти); 10.51.5 (продукти молочні, інші); 10.51.4 (сир сичужний та сир кисломолочний); 10.51.3 (масло вершкове та молочні пасти); 10.51.1 (молоко та вершки, рідинні, оброблені); 10.13.1 (консерви та готові страви з м'яса, м'ясних субпродуктів чи крові).

Відповідач листом №01/478 від 26 травня 2015 р. надав відповідь, якою відмовив у наданні зазначеної інформації вказавши на відсутність підстав для її надання, оскільки запитувана інформація віднесена до переліку відомостей, що становлять службову та конфіденційну інформацію. Також відповідач зазначив, що прохання про надання копій договорів та додатків до них є не що інше як контроль процесу закупівель (а.с.9-11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як розпорядник інформації про розпорядження бюджетними коштами, діяв всупереч вимогам та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку із чим порушив право позивача на інформацію у сфері публічно-правових відносин.

Колегія суддів погоджується з висновками суд першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 12 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Згідно із п. 47 ст. 2 Бюджетного кодексу України, розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення витрат бюджету.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України, Міністерство охорони здоров'я України є головним розпорядником бюджетних коштів.

Таким чином, Комунальний заклад охорони здоров'я "Обласна клінічна лікарня № 1" наділений делегованими повноваженнями, наданими йому головним розпорядником бюджетних коштів, а саме Міністерством охорони здоров'я України.

Відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, здійснює владні управлінські функції (обов'язки) по отриманню бюджетних асигнувань, взяттю бюджетних зобов'язань та здійсненню витрат бюджету.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 2 Бюджетного Кодексу України, бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що укладання відповідачем угод на постачання продуктів харчування є фактом взяття бюджетного зобов'язання, оскільки зазначені угоди укладаються в межах бюджетних асигнувань і оплата за них здійснюється з державного бюджету протягом бюджетного періоду.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що відповідач у взаємовідносинах із третіми особами щодо постачання продуктів харчування та продовольчої сировини виступав в якості розпорядника бюджетних коштів, а тому відповідно до положень ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до такої інформації не може бути обмежено.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації зобов'язані мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 5 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Згідно ч. 4 ст. 21 Закону України "Про інформацію", до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: 1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; 2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; 3) про стан здоров'я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; 4) про факти порушення прав і свобод людини і громадянина; 5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; 6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації" врегульовані відносини щодо отримання і створення публічної інформації, такі норми є спеціальними нормами і підпадають під виключення п .6 ч. 4 ст. 21 Закону України "Про інформацію", як відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, інформаційний запит №07-05/із надісланий відповідачу 21 травня 2015 року, відповідь з інформацією надіслана відповідачем 03 липня 2015 року, що підтверджується опису та фіскального чеку, копії яких знаходяться в матеріалах справи, тобто з порушенням передбаченого діючим законодавством строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2015р. по справі № 820/5807/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 05.10.2015 р.