Справа № 826/9705/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9705/15 Головуючий у 1-й інстанції: Нагорняський С.І. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гнідіній М.Ю.,

за участю представника позивача Гарницького М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу міжгалузевого науково-технічного колективного підприємства «Лана» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва до міжгалузевого науково-технічного колективного підприємства «Лана» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2015 року позов задоволено. Cтягнуто з міжгалузевого науково-технічного колективного підприємства «Лана» заборгованість по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів у розмірі 5234 (п'ять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 37 коп. на користь управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представником позивача подано до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній просить залишити оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців МНТКП «Лана» зареєстроване 11.04.1988 року, 27.02.2006 року, , як юридична особа та зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва з 14 червня 1996 року як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Міжгалузеве науково-технічне колективне підприємство «Лана» є небюджетною установою.

На вказаному підприємстві працювали громадяни на посадах, перебування на яких дає право на призначення пенсії як науковому працівнику, за переліком посад, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 04 березня 2004 року №257 та які перебувають на обліку в районних управліннях Пенсійного фонду України і отримують пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

УПФУ в Печерському районі міста Києва направлено відповідачу повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за період з 25 лютого 2015 року по 25 квітня 2015 року у розмірі 1744, 79 грн.

Вказаний розрахунок отриманий відповідачем 20 січня 2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам державного не бюджетного підприємства, що міститься в матеріалах справи, заборгованість відповідача за період 25 лютого 2015 року по 25 квітня 2015 року становить 5234,37 грн.

У зв'язку з несплатою вказаних у повідомленнях коштів у строки, визначені законом, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано передбачений Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» обов'язок в частині сплати у встановлений строк до органу Пенсійного фонду коштів для фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Абзацом 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-1V (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 3 та 5 статті 15 Закону 1058-IV встановлено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ і IV рівнів акредитації за рахунок коштів державного бюджету, а для інших підприємств та організацій за рахунок коштів цих підприємств, установ і організацій в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ і IV рівнів акредитації згідно з Закону України «Про науково і науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою КМУ від 24.03.2004 року № 372 встановлено, що за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних не бюджетних підприємства, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ і IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємства, установ, організацій та закладів.

У відповідності до п. 5 Порядку розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Відповідно до п. 9 Порядку різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3-8 цього Порядку.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством (п.8 Порядку №372).

Управлінням Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва надсилались відповідачу повідомлення про необхідність відшкодування фактичних витрат на виплату наукових пенсій, призначених працівникам підприємства відповідача, проте суми коштів зазначені у повідомленнях, незважаючи на обов'язок встановлений законом, відшкодовані чи оскаржені не були.

Апелянт стверджує, що не є платником внесків до Пенсійного фонду, оскільки у підприємства відсутні кошти. Разом з тим, останній жодних дій щодо зняття з реєстрації не вчиняв та відповідної процедури не проходив. Отже, у відповідача наявний обов'язок щодо відшкодування органам Пенсійного фонду, які проводять виплату пенсій витрат на виплату пенсій науковим працівникам.

Апелянтом не надано доказів, які б свідчили про погашення суми заборгованості чи спростували її наявність.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про задоволення вимог адміністративного позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу міжгалузевого науково-технічного колективного підприємства «Лана» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 19.10.2015

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.