Справа № 295/4630/13-а
Суддя: Корицька В. О.
Дата ухвалення: 2013-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 295/4630/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2013 р. м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи,

у судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за адміністративним позовом

ОСОБА_1,

10012, АДРЕСА_1,

до інспектора ВДАІ Новоград-Волинського МВ УМВС України у Житомирській області

старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2,

11700, Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. І. Франка, буд. 3-А,

про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови серії ВК1 № 044692

від 29.07.2012 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП і закриття провадження у даній справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом до відповідача про визнання дій останнього щодо складання постанови та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності незаконними, а також скасування постанови серії ВК1 за № 044692 від 29.07.2012 р. про адміністративне правопорушення, якою на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 255 грн.

В мотивування своїх вимог вказав, що про існування вказаної постанови дізнався лише 28.03.2013 р. у Богунському ВДВС Житомирського міського управління юстиції. Так, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, позивачу стало відомо, що 29.07.2012 р. о 14-56 год. рухаючись по Корецькому шосе у м. Новоград-Волинський, керуючи автомобілем «Ніссан Альмеро» із державним номером АМ 4450 АК, на думку інспектора ВДАІ Новоград-Волинського МВ УМВС України у Житомирській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 їхав зі швидкістю 85 км за годину, чим перевищив швидкість встановлену у населених пунктах. У звязку з чим, інспектором ДПС складений адміністративний протокол за перевищення встановлених п. 12.4 Правил дорожнього руху обмежень швидкості руху транспортного засобу більш як на 20 км./год. та винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вважає дії інспектора Бакуменка С.В. неправомірними, а винесену постанову незаконною, оскільки швидкості руху не перевищував, тому що рухався із швидкістю, що відповідає п.п. «г» п. 12.6 ПДР України, тобто не більше 60 кілометрів за годину. Крім того позивач додає, що відповідач діяв у порушення вимог ст. 141 КУпАП, якою передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а дані приладу, яким вимірювалась швидкість руху є неналежним доказом по справі і не можуть свідчити про порушення ПДР України.

Порядок застосування спеціальних контрольно вимірювальних приладів визначається Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо патрульної служби ДАІ МВС України, затвердженої наказом МВСУ № 1111 від 13.11.2006 р., відповідно до якої спеціальні контрольно-вимірювальні прилади для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах, інші спеціальні технічні засоби застосовуються згідно з інструкціями та методичними вказівками про порядок використання цих технічних засобів. До роботи зі спеціальними технічними засобами допускаються працівники, які вивчили інструкції з їх експлуатації та склали заліки з правил їх застосування. Також на кожен засіб вимірювання заводиться журнал обліку роботи технічних засобів за дорожнім рухом.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 12.4 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів № 1306 від 10.10.2001 р. встановлено, що загальне обмеження швидкості 60 км/год. стосується населених пунктів, визначених дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту».

Позивач у судовому засіданні, яке відбулося 14.05.2013 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також додав, що на прохання позивача показати свої службові посвідчення працівники ДАІ відмовили. А після того, як ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідач взагалі поїхав. Крім того наголосив на відсутності свідків. Тому просив скасувати постанову інспектора ДАІ, а адміністративну справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення про вручення 16.04.2013 р. виклику уповноваженій особі, причини неявки суду не повідомляв.

При таких обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, що відповідає положенням ч. 4 ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності наявні докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень.

У відповідності до копії постанови інспектора ВДАІ Новоград-Волинського МВ УМВС України у Житомирській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 серії ВК1 № 044692 від 29.07.2012 р. на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу сумою 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, порушення вимог п. 12.4 ПДР. Так, частиною першою даної статті передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення

посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобовязані діяти виключно у межах і у порядку, визначеному законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Так, згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, обставини що помякшують чи обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 14.04.1997 р. одним із основних завдань Державтоінспекції є забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, захист їх прав та законних інтересів.

У постанові не вказано хто саме та за допомогою чого проводилось фіксація швидкості позивача. У відповідності до п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС № 1111 від 13.11.2006 р.,- до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Жодних відомостей відносно співробітників, які вивчили інструкції та склали заліки з використання приладів ні суду, ні позивачу надіслано не було та у постанові не зазначено, що дає підставу для сумніву у законності та правильності винесеної постанови.

Крім того, відповідачем не залучено свідків, чим грубо порушено вимоги пункту 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС № 77 від 26.02.2009 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за № 374/16390 від 24.04.2009 р.

За таких обставин, а також беручи до уваги той факт, що згідно ч. 2 ст. 71 КАС України будь-який сумнів тлумачиться на користь особи, що притягується до відповідальності, суд вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова по справі щодо скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є протиправною, та такою що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 86, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 122, 251, 256, 283, 287, 288, 293 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора ВДАІ Новоград-Волинського МВ УМВС України у Житомирській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії ВК1 № 044692 від 29.07.2012 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП України скасувати та закрити провадження у даній адміністративній справі.

Дана постанова у відповідності до ч. 2 ст. 1712 КАС України є

остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Корицька