Справа № 752/2878/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/2878/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Плахотнюк К.Г.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання, підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 28.01.2015 року позивач звернувся до УПФ України в Голосіївському районі м. Києва з письмовою заявою щодо проведення перерахунку пенсії за віком з урахуванням періоду трудового стажу з 26.06.1984 року по 04.01.1988 року.

06.02.2015 року УПФ України в Голосіївському районі м. Києва листом № 2028/06 повідомило позивача про відмову у проведенні перерахунку пенсії згідно заяви від 28.01.2015 року, оскільки у трудовій книжці відсутній запис про підстави прийняття на роботу, а також не надано доказів на підтвердження того, що гараж легкових автомобілів Дніпровського виробничого автоуправління Міністерства будівництва підприємств важкої індустрії УРСР ліквідовано, що і стало підставою для звернення до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії УПФ України в Голосіївському районі м. Києва щодо відмови у перерахунку призначеної позивачу пенсії з урахуванням періоду його роботи з 26.06.1984 року по 01.09.1988 року, з тих підстав, що у трудовій книжці відсутній запис про підстави прийняття на роботу, а також не надано доказів на підтвердження того, що гараж легкових автомобілів Дніпровського виробничого автоуправління Міністерства будівництва підприємств важкої індустрії УРСР ліквідовано, є правомірними і підстави для зарахування зазначеного періоду роботи до трудового стажу відсутні.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, трудовий стаж установлюється уточнюючими довідки підприємств, установ, організацій, або їх правонаступників.

Крім того, відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 18 Порядку також передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника, що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до п.17 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відсутність архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку позивачем було підтверджено наданням архівних довідок, а саме: довідкою архівного управління Дніпровської міської ради № 3/31-0-862т від 10.10.2014р., довідкою архівного відділу Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 473/18 від 18.09.2014р., довідкою державного архіву м. Києва Київської міської державної адміністрації № 02-13/0-46/2218 від 10.10.2014р., довідкою Української держаної будівельної корпорації «Укрбуд» № 07/02-114 від 27.08.2014р.

Згідно загальних положень «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Судом не прийнято до уваги та не надано належний оцінки фактам на підтвердження роботи позивача в «Гаражу легкових автомобілів» Дніпровського виробничого автоуправління Міністерства будівництва підприємств важкої індустрії УРСР, а саме записам в трудовий книжці «Сведения о поощрениях и награждениях» за № 14 від 06.03.1985 р., № 15 від 18.08.1987 р., № 16 від 23.10.1987 р. та «Відомостях про заохочення і нагородження» за № 17 від 29.10.1987 р., № 18 від 05.11.1987 р.

Враховуючи все вище наведене, колегія суддів приходить до переконання, що відсутність інформації щодо ліквідації гаражу легкових автомобілів Дніпровського виробничого автоуправління Міністерства будівництва підприємств важкої індустрії УРСР не є безумовною підставою для відмови в зарахуванні певного періоду стажу роботи на підприємстві, оскільки позивачем надано суду достатньо первинних документів, які підтверджують період роботи позивача на згаданому підприємстві в період з 26.06.1984 р. по 04.01.1988 р. на посаді водія першого класу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року - скасувати, та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва щодо зарахування ОСОБА_2 до загального трудового стажу період роботи з 26.06.1984 р. по 04.01.1988 р. на посаді водія першого класу.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва зарахувати ОСОБА_2 до загального трудового стажу період роботи з 26.06.1984 р. по 04.01.1988 р. на посаді водія першого класу.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.