Справа № 686/3062/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/3062/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

13 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому (далі - відповідач 1), Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області (далі - відповідач 2) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому з уточненням позовних вимог просив: визнати дії відповідача 1 щодо надання довідки до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, що рішення Хмельницького міськрайонного суду № 2а- 2218/4960/11 від 28.04.2011 про зобов'язання відповідача 1 перерахувати пенсію як інваліду 2-ї групи від захворювання, пов'язаного з аварією на Чорнобильській АЕС виконано, протиправними; зобов'язати відповідача 1 здійснити нарахування заборгованості у відповідності до рішення Хмельницького міськрайонного суду № 2а-2218/4960/11 від 28.04.2011 починаючи з 01.10.2011 з урахуванням виплачених сум, та надати інформацію до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про розмір заборгованості; зобов'язати відповідача 2 відповідно до пункту 12 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 (далі - Порядок № 440), внести дані про рішення Хмельницького міськрайонного суду № 2а-2218/4960/11 від 28.04.2011 до Реєстру рішень виконання яких гарантується державою як частково виконане на дату першого звернення; зобов'язати відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.08.2015 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 28.04.2011 адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому задоволено. Зобов'язано відповідача 1 провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, згідно ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) в розмірі: основної пенсії не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії не нижче 75 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09.10.2010 і виплачувати в майбутньому з врахуванням підвищення прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.05.2013 постанову Хмельницького міськрайонного суду від 28.04.2011 залишено без змін.

При цьому на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 28.04.2011 № 2а-2218/4960/11 проведено перерахунок та виплату пенсії, згідно ст.50, 54 Закону № 796-XII, починаючи з 09.10.2010.

Так, позивачу виплачено у червні 2011 року за період з 09.10.2010 по 31.05.2011 суму по перерахунку пенсії у розмірі 31 897,64 грн.

З 01.06.2011 по 31.10.2011 сума пенсії виплачувалась з урахуванням постанови Хмельницького міськрайонного суду від 28.04.2011.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на час спірних правовідносин бюджетні призначення на виплату пенсій відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону № 796-XII, визначених у інших розмірах, ніж ті, що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 не передбачені, то відповідачі діяли в межах та спосіб, що передбачені законодавством України.

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і обов'язковими до виконання на всій її території усіма без винятку органами влади, місцевого самоврядування, підприємствами, організаціями, установами, посадовими особами, а також окремими громадянами та їх об'єднаннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни маю право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.4 ст. 54 Закону № 796-XII в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" (із змінами № 3491-VI від 14.06.2011) передбачено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Так, на виконання вищевказаної норми Закону Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок державного бюджету" від 06.07.2011 № 745, яка набрала чинності 23.07.2011.

Разом з тим з 01.01.2012 правове регулювання обчислення розміру пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою відповідно до Закону № 745 визначено Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23.11.2011.

Законами України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2012 та 2013 роках норми і положення ст. 50, 54 Закону № 796-XII, застосовуються в порядку та в розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік та 2013 рік.

Пунктом 6-7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 №1622-VII встановлено, що норми і положення ст. ст. 50, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених постановами Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 № 80-VIII норми і положення статей 50, 54 Закону № 80-VIII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 у справі за конституційними поданнями 49 народних депутатів України, 53 народних депутатів України і 56 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" відповідно до положень Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та "Про соціальний захист дітей війни" визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України.

Відтак, Верховна Рада України, визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечити реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується.

Разом з тим в рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункт 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України Конституційний Суд України зазначив, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правові актів на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачені Конституцією та законами України, у тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Водночас Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" з 01.01.2014 не передбачено будь-яких змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону № 796-XII.

Однак, Законом України від 31.07.2014 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набув чинності 03.08.2014 "Прикінцеві положення "Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнені п. 6-7, якими встановлено, що норми і положення ст.ст. 50, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" з 03.08.2014 Кабінету Міністрів України надані повноваження визначати розмір виплат основної та додаткової пенсії, передбачений ст.ст. 50, 54 Закону № 796-XII, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даних правовідносинах починаючи з 03.08.2014 мають застосовуватися норми Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014, а не відповідні норми Закону № 796-XII, і тому ст.ст. 50, 54 Закону № 796-XII застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у постанові № 1210 від 23.11.2011.

Оскільки на час спірних правовідносин бюджетні призначення на виплату пенсій відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону № 796-XII, визначених у інших розмірах, ніж ті, що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 не передбачені, то відповідачі діяли в межах та спосіб, що передбачені законодавством України.

Окрім цього, не підлягає задоволенню позовна вимога зобов'язати відповідача 2 відповідно до пункту 12 Порядку № 440 внести дані про рішення Хмельницького міськрайонного суду № 2а-2218/4960/11 від 28.04.2011 до Реєстру рішень виконання яких гарантується державою як частково виконане на дату першого звернення з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

При цьому механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених п. 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості за ними, визначено Порядком №440.

Згідно п.п. 3, 4 Порядку № 440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Заявник подає до органу державної виконавчої служби:

- заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію);

- копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної податкової служби і мають відмітку у паспорті або до паспорта яких внесені дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків) та копію паспорта громадянина України.

Як вбачається з матеріалів справи, що в жовтні 2014 року позивач звернувся до відповідача 2 із заявою про внесення до реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2011 по справі № 2а/2218/4960/11.

З наявної в матеріалах справи копії повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою від 14.10.2014 № 04.2-18/56 слідує, що рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.04.2014 у справі № 2а/2218/4960/11 відповідно до п. 7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 прийнято до обліку та включено до першої черги задоволення вимог.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7 Порядку № 440, зареєстроване в установленому порядку рішення невідкладно розглядається керівником органу державної виконавчої служби та передається відповідальній особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до органу державної виконавчої служби.

Відповідальна особа визначається керівником органу державної виконавчої служби.

Відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

Якщо за результатами перевірки встановлено, що рішення виконано в повному обсязі, відповідальна особа повертає рішення заявнику із супровідним листом та відповідною довідкою з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

На виконання зазначених норм, посадовою особою відповідача 2 проведено перевірку виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.04.2014 у справі № 2а/2218/4960/11 та за її результатами виявлено, що виконавче провадження з його виконання було закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За приписами ч.ч. 2 та 3 ст. 49 Закону № 606-XIV, у випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Так, відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 02.09.2012 позивачу поновлено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

22 лютого 2013 року позивач звернувся з заявою про прийняття виконавчого документу до виконання - виконавчого листа, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 04.05.2011 до примусового виконання.

Разом з тим головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області 25.02.2013 відкрито виконавче провадження.

05 березня 2013 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому провести перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону № 796-XII у розмірі основної пенсії - не нижче 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09.10.2010 і виплачувати у майбутньому з врахуванням підвищення прожиткового мінімуму для непрацюючих громадян, виконано.

В силу ч. 1 ст. 50 Закону № 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, у випадку закінчення виконавчого провадження з підстав виконання в повному обсязі боржником виконавчого документа, а також, з урахуванням норм п. 7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, відсутні підстави для внесення такого виконавчого листа до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою.

Водночас колегія суддів зазначає, що у данному випадку оскільки позивач не погоджується з діями відповідача 2 та вважає, що судове рішення про перерахунок та виплату йому державної пенсії не було виконано в повному обсязі, то він мав право звернутись до суду з позовом про оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження.

Так, порушення, які допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом № 606-XIV, до суду, який виніс судове рішення, на виконання якого вчинюються відповідні дії. Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.03.2013 в порядку, передбаченому Главою 9 Закону № 606-XIV, зазначена постанова не скасована та є чинною.

Така ж правова позиція зі спірного питання була висловлена колегією суддів Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 22.09.2015 у справі К/800/14745/15.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.