Справа № 813/1775/15
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Справа № 876/5424/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

з участю представника позивача : ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 року у справі № 813/1775/15 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції в Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №від 30.01.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 34023, 54 грн. ( в т.ч., за основним платежем - 27082, 83 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6940, 71 грн.).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова № від 30.01.2015 року; стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 182, 70 грн..

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржив відповідач ДПІ в Франківському районі м. Львова ГУ ДФС в Львівській області, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права та неповне зясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Апелянт будучи повідомленим про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги, просив оскаржувану постанову суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представника позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 (позичальник) та АТ "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) були укладені наступні кредитні договори: №014/0046/82/52172 від 26.09.2007 року строком до вересня 2017 року та №014/0046/82/56894 від 23.04.2008 року строком до квітня 2018 року.

Згідно з листом АТ "Райффайзен Банк Аваль" №014-114-1-2-12/1300 від 15.11.2012 року, надісланим на адресу позивача, останньому було анульовано (прощено) заборгованість за кредитним договором №014/0046/82/52172 від 26.09.2007 року у сумі 35081,48 грн., в тому числі за розрахованою пенею - 35081,48 грн.

Згідно з листом АТ "Райффайзен Банк Аваль" №014-114-1-2-12/1301 від 15.11.2012 року, надісланим на адресу позивача, останньому було анульовано (прощено) заборгованість за кредитним договором №014/0046/82/56894 від 23.04.2008 року у сумі 125491,62 грн., в тому числі за розрахованою пенею - 125491,62 грн.

Крім того, в матеріалах справи містяться відповіді АТ "Райффайзен Банк Аваль" на запити відповідача, зі змісту яких слідує, що ОСОБА_2 нараховано дохід за ознакою "126" за 4 квартал 2012 року на суму 160573,10 грн. у вигляді нарахування (прощення) заборгованості. Вказано, що зазначене прощення здійснювалося з повідомленням боржника про таке анулювання боргу та включенням суми прощення до податкового розрахунку за формою №1-ДФ за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено).

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2015 року ДПІ у Франківському районі м. Львова проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_2 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено акт № 14/13-05-17-01/228630911 (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення: 1) підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 179.1 статті 179 Податкового Кодексу України, що полягало в неподанні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік; 2) підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 179.1 статті 179 Податкового Кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік на суму 27028,83 грн.

На підставі вказаного акта перевірки ДПІ у Франківському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.01.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" на загальну суму 34023,54 грн., у тому числі: за основним платежем - 27082,83 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 6940,71 грн.

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України (далі - ПК України) базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Відповідно до абзацу "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції, що діяла на момент анулювання (прощення) боргу) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, серед іншого, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Разом з тим Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року, абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України викладено у наступній редакції: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла на момент анулювання (прощення) боргу, та яка виключена Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VIII, що набрав чинності 01.01.2015 року) доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Згідно пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі. Тобто, отриманий дохід повинен бути реальним і таким, що можливо використати при реалізації прав, свобод та обов'язків.

Разом з тим прощена позивачу пеня не є його доходом, відповідно і додатковим благом, оскільки, якщо сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, то неустойка (в т.ч. пеня) ним не отримується.

Судом першої інстанції правильно вказано, що стягнення пені, нарахованої боржнику за неналежне виконання ним зобов'язань за кредитним договором, є правом банку, який може і не стягувати такої. Прощена кредитором сума пені не змінює свого призначення як способу забезпечення виконання зобов'язання і не може вважатись додатковим благом для боржника, поза як не впливає на його майновий стан.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що оскільки пеня нараховується банком за прострочення виконання зобов'язань з повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, її списання (прощення) АТ "Райффайзен Банк Аваль" за його самостійним рішенням не є доходом платника податків, одержаним як додаткове благо, в розумінні пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, а тому не може бути об'єктом оподаткування згідно з абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що дії позивача по невключенню до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік суми анульованої банком заборгованості в розмірі 160573,10 грн. по нарахованій пені за користування кредитом відповідають положенням Податкового кодексу України, чинним на момент прощення (анулювання) цієї пені, а тому податкове повідомлення-рішення відповідача № від 30.01.2015 року судом першої інстанції підставно визнано протиправним та скасовано.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 року у справі № 813/1775/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський

Повний текст ухвали складено 16.10.2015 року.