Справа № 804/2715/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року м.Київ К/800/16255/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015року

у справі №804/2715/14

за позовом до пропублічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (далі по тексту Металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського) звернулось до суду із позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України (далі по тексту Митниця, митний орган), яким просило визнати недійсним та скасувати рішення Митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2013/600482/1 від 19 листопада 2013 року, зобов'язати відповідача здійснити повернення позивачу зарезервованих Дніпропетровською митницею коштів у сумі 794 533,84 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, окружний та апеляційний адміністративні суди виходили з недоведеності позивачем своїх вимог, оскільки відповідачем, при здійсненні митного оформлення товару дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару до вимог митного законодавства, у зв'язку з чим рішення про визначення митної вартості товарів за резервним методом є правомірним.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою та, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що для митного оформлення товару, ввезеного на виконання контракту від 19.02.2013р. № 13-0473-12, укладеного між "JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce" (Македонія) та позивачем, останнім подано до митниці вантажну митну декларацію № 110010000/2013/022933 від 18 листопада 2013р.

Разом з даною вантажною митною декларацією Металургійним комбінатом ім.Ф.Е. Дзержинського подано картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 28.03.2013р. № 110/2012/0001471; залізничну накладну для внутрішнього сполучення від 13.11.2013р. № 50110345; міжнародні автомобільні накладні; коносамент (Bill of Lading) від 01.11.2013р. № 2; вантажну відомість (Cargo Manifest) від 01.11.2013р. б/н; довідку від 18.11.2013р. № 062Д/13104; інвойс від 28.10.2013р. № 626-206-0001-13; інвойс б/н від 01.11.2013; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 30.10.2013р.; пакувальний лист від 30.10.2013р. б/н; рахунок-фактуру (інвойс) від 30.10.2013р. № 01-10-00961; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 19.02.2013р. № 13-0473-12 із доповненням від 30.09.2013р. № 8; договір (контракт) про перевезення від 20.02.2013р. № М2/2002/13; сертифікат з перевезення (переміщення) товару форми EUR.l A nt 010302 від 30.10.2013р.; сертифікат з перевезення (переміщення) товару BG001007 від 06.11.2013р.; відвантажувальні специфікації від 13.11.2013р.; сертифікати якості від 29.08.2013р.; біржову інформацію від 18.11.2013р.; копію митної декларації країни відправлення від 31.10.2013р.

За результатами розгляду вищезазначеної вантажної митної декларації митницею здійснено запис: за митною декларацією № 110010000/2013/022933 від 18.11.2013р. в автоматичній системі митного оформлення спрацював профілю ризику 105-2 "Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів".

Митним органом встановлено наступне:

- пунктом 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 19.02.2013р. №13- 0473-12 вартість на товар розраховується на підставі офіційної публікації CRU Monitor bulk ferroalloys на сайті http://www.cruonline.crugroup.com. за формулою EU CRU spot price (EUR) для місяця, що передує місяцю відвантаження (перерахований на базовий відсоток феросиліцію 65%) плюс 7,5%. Надана декларантом відповідно до листа "CRU" б/н від 16.04.2013р. біржова інформація CRU Monitor bulk ferroalloys станом на 24.10.2013р. стосується цін на феросиліцій із вмістом кремнію 75%), тому не може бути використана для підтвердження митної вартості імпортованого товару "Феросиліцій FeSi 65% з вмістом Si-65,80%". Наявні розбіжності щодо вагових показників, заявленого до митного оформлення товару у деклараціях країни відправлення, сертифікаті про походження товару, коносаменті, маніфесті, відвантажувальних специфікаціях та CMR з фактичною наявністю, яка підтверджена відомостями залізничної накладної та МД TP 81 АА від 11.12.2013р. №700120801/2013/009922. Документального обґрунтування від декларанта із зазначеного не надано;

- пунктом 2.5 зовнішньоекономічного контракту від 19.02.2013р. № 13-0473-12 визначено, що вартість пакування та маркування включено до вартості товару, але розрахунок собівартості ФС 65% не містить відомостей щодо зазначеної складової;

- надане страхове свідоцтво від 08.08.2013р. №RUGGNA02959-113/02 на морське перевезення містить вагові показники, що не відповідають наявному вантажу. Окрім того сума ліміту по страховому свідоцтву та узагальнена інформація щодо умов страхування, зазначена в ньому, не дозволяли прорахувати фактично сплачену суму страхових внесків. Розрахунок за фактичними ваговими показниками не відповідав ціні (менше), що використана декларантом для розрахунку заявленої митної вартості, що унеможливило проведення обчислення фактичних сум страхових внесків, які є складовою заявленої митної вартості;

- у підтвердження транспортної складової декларантом надано контракт щодо надання транспортних послуг від 20.02.2013р. № М2/2002/13, що містить лише узагальнені відомості та інвойси на сплату транспортно-експедиційних послуг та фрахту (за винятком витрат на страхування). За наданим інвойсом від 28.10.2013р. № 626-200-0001-13, вартість перевезення складає 27 євро/1т. За наданим рахунком на фрахт від 01.11.2013р. б/н, вартість морського перевезення складає 32,20 дол. США/ 1т. Розрахунок собівартості ФС 65% містить відомості щодо вартості перевезення на умовах DAP ст. Правда Придніпровської залізниці, але транспортна складова, щодо переміщення вантажу територією України не виділена, що унеможливило проведення обчислення фактичних сум транспортних складових заявленої митної вартості до кордону України та використання контракту від 20.02.2013р. № М2/2002/13, інвойсу від 28.10.2013р. № 626-191-0001-13 та рахунку на фрахт від 01.11.2013р. б/н для підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості товару;

- коносамент від 01.11.2013р. № 2 містить відомості щодо сторони, яку необхідно повідомити - ООО "FFC UMEX-Ukraine", але жодних визначень з приводу зазначеного підприємства та його відносин з ПАТ "ДМКД" або "JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce" стосовно імпортованого вантажу декларантом не надано;

- декларація країни відправлення надана без перекладу та не містить ознак, що дали б змогу ідентифікувати їх з імпортованою партією товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4496-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини 3 статті 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За приписами частини 6 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналізуючи вказані вище норми, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним. Воно виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини 5 статті 54 Митного кодексу України.

Під час здійснення перевірки правильності заявленої митної вартості товарів було встановлено необхідність у отриманні додаткових документів на підтвердження митної вартості заявленого позивачем товару.

Суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що у Митниці були наявні підстави для сумніву в правильності визначення декларантом митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем запропоновано Металургійному комбінату ім.Ф.Е. Дзержинського протягом 10 днів надати додаткові документи, передбачені ч. 3-6 ст.53 Митного кодексу України. Однак, додаткові документи не були надані.

Слід звернути увагу, що відповідно до п.5 ст.55 Митного кодексу України, проведено консультацію з Металургійним комбінатом ім.Ф.Е. Дзержинського з приводу обрання методу визначення митної вартості, згідно з п.3,4 ст.57 Митного кодексу України.

У відповідності до п.3 ст.58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Митного кодексу України.

Відповідно п.3 ст.57 Митного кодексу України, кожний наступній метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України. Відповідно п.4 ст. 57 Митного кодексу України, проведена процедура консультацій між Митницею та декларантом.

Під час таких консультацій встановлено, що у митниці та декларанта відсутня інформація, яка б давала змогу застосувати методи визначення митної вартості, передбачені ст.ст.59, 60, 62, 63 Митного кодексу України.

Приймаючи до уваги викладені обставини, судова колегія Вищого адміністративного суду України погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості відповідачем не було допущенно порушень вимог Митного кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» - відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015року у справі №804/2715/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді