Справа № 2-а-98/11
Суддя: Мумига І. М.
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 98/11
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2011 року селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі судді Мумигі І.М., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області про перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління, в якому просив визначити причину пропущення строку звернення до суду поважною і відновити пропущений строк позовної давності для захисту права на доплату до пенсії, а також просив зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому соціальну допомогу, як дитині війни, за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року.

Відповідач в запереченнях до суду просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що у 2006-2007 роках дія ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни зупинялась поточними законами про бюджет України, а з 01.01.2008 року позивач отримує доплату до пенсії в розмірі 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім цього, зазначив, що відсутня законодавча норма яка б встановлювала мінімальний розмір пенсії за віком.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195-ІУ від 18.11.2004 року та має статус „дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідчені.

Згідно ст.6 Закону № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп визнано неконституційним п.п.2 п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року № 107-VI, щодо викладення статті 6 Закону в новій редакції, а саме про виплату "дітям війни" надбавки до пенсії у розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Нормою Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Таким чином, з 01 січня 2010 року по 31.12.2010 року включно, позивач має право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що є підставою до задоволення позову за вказаний період.

Судом встановлено, що відповідач не здійснював виплати в тому розмірі, як передбачено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", відтак допустив бездіяльність та, як наслідок, порушення прав позивача.

Доводи відповідача про відсутність законодавчої норми яка б встановлювала мінімальний розмір пенсії за віком, відсутність порядку перерахунку та виплати зазначеного підвищення пенсії та відсутность відповідного фінансування не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, так як, згідно чинного законодавства, саме на органи Пенсійного фонду України та відповідні територіальні управління покладено обов"язок перерахування та виплата пенсій з відповідними підвищеннями, а частиною 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки позивач є людиною похилого віку, який не має відповідних знань і доступу до нормативних документів, крім цього, строк позовної давності для звернення до суду, шляхом прийняття змін до чинного законодавства, постійно змінювався (один рік, три роки, півроку) та враховуючи стан здоровя і юридичну необізнаність позивача, який не міг в повній мірі слідкувати за змінами законодавства, про порушення своїх прав дізнався перед зверненням до суду, тому з метою захисту порушенного права, суд не вважає за можливе застосувати наслідки пропущення строку звернення до суду і рахує причини пропуску строку поважними.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати, документально підтверджені позивачем, підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву - задовольнити повністю.

Визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надбавки до пенсії, згідно статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" за період з 01.01.2010 року по 31.12. 2010 року включно, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, з врахуванням раніше проведених підвищень до пенсії „Дітям війни за відповідні періоди.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області виконати постанову негайно.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати - 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно подається до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя ____________________ І.М.Мумига