Справа № 805/4534/15-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 р. Справа №805/4534/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14 год. 55 хв.

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцька М.М., при секретарі судового засідання Кудрі В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківська вугільна компанія»

до

Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про

визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

за участю сторін:

від позивача ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 - за довіреністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брянківська вугільна компанія» звернулось до суду з позовною заявою до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області,про визнання протиправними дій Маріупольської державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Брянківська вугільна компанія» в АІС «Податковий блок» на підставі податкової інформації № 11286/10/05-19-22-01 від 17.06.2015р. «Про результати опрацювання зібраної податкової інформації» за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ЄН ПЛЮС», ТОВ «Хімагро Київ», ТОВ «Фірма Агрополітех ЛТД», ТОВ «Мольто Компані», ТОВ «Укрспецхолдинг, ТОВ НВП «Спеценергосервіс», ТОВ «Агріус», ТОВ «ТД Енергоальянс»; про зобовязання Маріупольської ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області вилучити з АІС «Податковий блок» податкову інформацію від 17.06.2015р. № 11286/10/05-19-22-01 за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ЄН ПЛЮС», ТОВ «Хімагро Київ», ТОВ «Фірма Агрополітех ЛТД», ТОВ «Мольто Компані», ТОВ « Укрспецхолдинг, ТОВ НВП «Спеценергосервіс», ТОВ «Агріус», ТОВ «ТД Енергоальянс»; про зобовязання Маріупольської ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області відновити у АІС «Податковий блок» показники податкової звітності ТОВ «Брянківська вугільна компанія», що зазначені в податковиї деклараціях з податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення.

01.10.2015 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, керуючись ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брянківська вугільна компанія» звернулось до суду з позовною заявою до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області,про визнання протиправними дій Маріупольської державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Брянківська вугільна компанія» в АІС «Податковий блок» на підставі податкової інформації № 11286/10/05-19-22-01 від 17.06.2015р. «Про результати опрацювання зібраної податкової інформації» за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ЄН ПЛЮС», ТОВ «Хімагро Київ», ТОВ «Фірма Агрополітех ЛТД», ТОВ «Мольто Компані», ТОВ «Укрспецхолдинг, ТОВ НВП «Спеценергосервіс», ТОВ «Агріус», ТОВ «ТД Енергоальянс»; про зобовязання Маріупольської ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області вилучити з АІС «Податковий блок» податкову інформацію від 17.06.2015р. № 11286/10/05-19-22-01 за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ЄН ПЛЮС», ТОВ «Хімагро Київ», ТОВ «Фірма Агрополітех ЛТД», ТОВ «Мольто Компані», ТОВ « Укрспецхолдинг, ТОВ НВП «Спеценергосервіс», ТОВ «Агріус», ТОВ «ТД Енергоальянс»; про зобовязання Маріупольської ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області відновити у АІС «Податковий блок» показники податкової звітності ТОВ «Брянківська вугільна компанія», що зазначені в податковиї деклараціях з податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що Маріупольською державною податковою інспекцією у Донецькій області складено податкову інформацію за червень 2015 року, якою встановлено, що товариство за юридичною адресою не знаходиться, про що складено акт від 15.06.2015 року №358. Також підприємство не має можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року і тому залучено до схеми формування штучного кредиту. За наслідками перевірки податковим органом внесені зміни до АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» щодо показників податкової звітності ТОВ «Брянківська вугільна компанія» за період липень, серпень 2014року, жовтень - грудень 2014 року та січень, лютий 2015року (податковий кредит та податкові зобовязання). Зазначає, що акт не знаходження за юридичною адресою не може бути підтвердженням нереальності здійснення господарських операцій та підставою для проведення коригування показників зазначених у податковій звітності. Вважає дії Маріупольської державної податкової інспекції протиправними, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та зазначив, що відповідно до Податкового кодексу України визначено поняття податкової інформації у значенні , визначеному Законом України «Про інформацію», відповідно до якого податкова інформація-це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані субєктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій. Узагальнена податкова інформація складена з причин неможливості проведення документальної позапланової виїзної перевірки у відповідності з Наказом Маріупольської державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області №358 від 15.06.2015 року в звязку з відсутністю ТОВ «Брянківська вугільна компанія» за місцезнаходженням, а саме: м. Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул. 130-ї Таганрозької дивізіїАДРЕСА_1. Про зміну свого місцезнаходження товариство не повідомляло Орджонікідзевське відділення Маріупольської ОДПІ. Відповідно податковою інспекцією не вручалось посадовим особам платника податків зібрана податкова інформація від 17.06.2015р. № 11286/10/05-19-22-01, а була занесена до АІС «Податковий блок», коригування показників податкової звітності не проводилось. Податковим кодексом не встановлено вимоги підписання або вручення платнику податків такої інформації. Товариству направлялись поштою з повідомленням письмові запити Маріупольської ОДПІ про надання пояснень та документального їх підтвердження. Відповідь була отримана тільки по взаємовідносинам з ТОВ «Агріус» та ТОВ «ТД Енергоальянс», однак вона не спростувала факт порушення податкового законодавства. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,заслухавши представників сторін та вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Брянківська вугільна компанія» зареєстроване в якості юридичної особи з 12.06.2007 року, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Державної реєстраційної служби України за кодом , за адресою: м. Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, б.104, офіс 415. Взято на податковий облік у ДПІ Орджонікідзевського района м. Маріуполя 30.12.2014 року. Зареєстрований в якості платника податків ПДВ, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 22.06.2007 року за індивідуальним номером 48.

Відповідач Маріупольська обєднана державна податкова інспекція Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області у Донецькій області є органом виконавчої влади, в тому числі повязаними із контролем за повнотою нарахування та сплати податків, обовязкових платежів, реалізують владні управлінські функції, через що належить до субєктів владних повноважень в розумінні п.п. 7 п. 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 73 Податкового кодексу України Маріупольською ОДПІ ТОВ «Брянківська вугільна компанія» направлено запит з повідомленням про надання пояснень та їх документальних підтверджень щодо взаємовідносин з ТОВ «Акріус», ТОВ «ТД Енергоальянс» та ТОВ «ЄН ПЛЮС». Протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту відповіді не було надано. На запити Орджонікідзевського відділення Маріупольської ОДПІ було надано відповідь тільки по взаємовідносинам з ТОВ «Агріус» та ТОВ «ТД Енергоальянс». У звязку з відсутністю ТОВ «Брянківська вугільна компанія» за місцезнаходженням та відповідно неможливості проведення документальної позапланової виїзної перевірки податковою інспекцією було складено податкову інформацію за звітні періоди декларування ПДВ, а саме: липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2014 року; січень, лютий 2015 року.

Позивачем у судовому засіданні зазначено, що ТОВ «Брянківська вугільна компанія» знаходиться за юридичною адресою, в єдиному державному реєстрі зареєстрована за адресою мешкання та факту отримання кореспонденції від податкового органу не підтвердив.

Спірним питанням даної справи є правомірність коригування податковим органом показників податкової звітності за за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами, яке відбулося на підставі податкової інформації № 11286/10/05-19-22-01 від 17.06.2015р., якою не передбачено оформлення перевірок шляхом виключення сум податкових зобовязань та податкового кредиту позивача з електронної бази даних співставлення АІС «Податковий блок» за угодами, які відповідач вважає нереальними через відсутність позивача за юридичною адресою.

За приписами ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Для внесення змін до відомостей про юридичну особу які містяться в Єдиному державному реєстрі уповноважена особа подає реєстратору реєстраційну картку з вказанням необхідних змін згідно статті 19 ЗУ «Про реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців».

Статтею 17-1 цього Закону забезпечено інформаційну взаємодію між єдиним державним реєстратором та інформаційними системами органів державної влади, в т.ч. і центральному органу виконавчої влади що реалізує єдину державну податкову політику, а саме: в день проведення реєстраційних дій забезпечує передачу в електронній формі відомостей про проведення такої реєстраційної дії.

Статус відомостей, що знаходяться в єдиному державному реєстрі передбачено ч.4 статті 18 ЗУ «Про реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців», ці відомості використовуються для ідентифікації юридичної особи, або відокремленого підрозділу, фізичної особи підприємця під час провадження ними господарської діяльності.

Так, з інформаційно - ресурсного центру Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що стосовно позивача реєстратором не були внесені записи щодо відсутності юридичної особи за місцезнаходженням або відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу. Так, в графі «відомості про юридичну особу» зазначено «відомості підтверджено».

Суд зазначає, що поняття видів перевірок міститься у статті 75 Податкового кодексу України. Так, контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові, позапланові; виїзні або невиїзні) фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючим органом в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку передбаченому цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючи органи. Отже, оформлення перевірок у вигляді податкової інформації не передбачено діючим податковим законодавством.

Пунктом 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;5) у разі проведення зустрічної звірки;6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Як встановлено судом, причиною складення узагальненої податкової інформації стало відсутність позивача за місцезнаходженням, що в свою чергу спростовується даними з інформаційно - ресурсного центру Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Крім того, з податкової інформації вбачається, що запити платнику податків направлялись лише щодо взаємовідносин з ТОВ «Акріус», ТОВ «ЕН ПЛЮС» та ТОВ «ТД «Енергоальянс», при цьому податкову інформацію було зібрано стосовно контрагентів ТОВ «ЕН ПЛЮС», ТОВ «Хімагро Київ», ТОВ «Фірма Агрополітех ЛТД», ТОВ «Мольто Компані», ТОВ «Укрспецхолдінг», ТОВ НВП «Спеценергосервіс», ТОВ «Акріус», ТОВ «ТД «Енергоальянс» - контрагентами покупцями та контрагентами, по яких не було спрямовано запит про надання пояснень та їх документальних підтверджень щодо взаємовідносин.

З урахуванням викладеного, висновок податкового органу щодо не підтвердження реальності господарських відносин позивача з усіма контрагентами за період липень, серпень 2014року, жовтень - грудень 2014 року та січень, лютий 2015року є протиправним та таким, що суперечить вимогам ст. 19 ч. 2 Конституції України.

Фактично у податковій інформації № 11286/10/05-19-22-01 від 17.06.2015р. відповідачем встановлено сумнівні податкові зобовязання та податковий кредит задекларований позивачем у податкових деклараціях за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року.

Отже, з підстав не знаходження позивача за адресою місцезнаходження, вказаного ним в реєстраційних документах, відповідачем фактично скасовано суми податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року.

За приписами статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Крім того, статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб. Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія чи бездіяльність порушують їхні права і свободи або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді. Тобто, умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав. Таким чином, якщо особа вважає, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов'язок, така особа має право звернутися за судовим захистом. У разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього розв'язати спір.

Викладені конституційні норми кореспондуються з нормами Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Водночас пунктом 8 частини 1статті 3 КАС України визначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. Отже, судовому захисту в адміністративних судах підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у розв'язанні публічно-правового спору є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи. У свою чергу, порушення прав, свобод та інтересів особи наявне тоді, коли сталися зміни стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку в публічно-правових відносинах. Відповідні зміни або перешкоди можуть бути створені протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Згідно з частиною 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Якщо відповідні рішення, дії чи бездіяльність протиправно, на думку особи, спричинили виникнення, зміни чи припинення прав та обов'язків особи (тобто є юридично значимими), особа може порушити питання про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності в судовому порядку. Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або має місце інше ущемлення прав чи свобод. При цьому позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, ТОВ «Брянківська вугільна компанія» звертаючись до суду, вказав у позові про порушене право, охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до адміністративного суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту.

Єдиною підставою для внесення змін до бази є наявність узгоджених податкових зобовязань, які визначаються у податковому повідомленні-рішенні, на підставі висновків акту перевірки про порушення платником податків податкового законодавства. Однак, таких дій податковим органом не приймалось, а достовірність задекларованих платником даних податкового обліку, як підстави для внесення змін до бази, може бути відтворений фіскальним органом після визначення платникові податкових зобовязань та їх узгодження тільки в установленому законом порядку.

Наведене вище виключає можливість застосування до платника негативних наслідків, зокрема у вигляді виключення з бази задекларованих ним даних, до моменту донарахування йому податкового зобовязання в порядку статті 54 ПК України та його узгодження.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Маріупольської державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Брянківська вугільна компанія» в АІС «Податковий блок» на підставі податкової інформації № 11286/10/05-19-22-01 від 17.06.2015р. «Про результати опрацювання зібраної податкової інформації» за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ЄН ПЛЮС», ТОВ «Хімагро Київ», ТОВ «Фірма Агрополітех ЛТД», ТОВ «Мольто Компані», ТОВ « Укрспецхолдинг, ТОВ НВП «Спеценергосервіс», ТОВ «Агріус», ТОВ «ТД Енергоальянс»; про зобовязати Маріупольську ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області вилучити з АІС «Податковий блок» податкову інформацію від 17.06.2015р. № 11286/10/05-19-22-01 за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ЄН ПЛЮС», ТОВ «Хімагро Київ», ТОВ «Фірма Агрополітех ЛТД», ТОВ «Мольто Компані», ТОВ « Укрспецхолдинг, ТОВ НВП «Спеценергосервіс», ТОВ «Агріус», ТОВ «ТД Енергоальянс»; про зобовязати Маріупольську ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області відновити у АІС «Податковий блок» показники податкової звітності ТОВ «Брянківська вугільна компанія», що зазначені в податковиї деклараціях з податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року; жовтень-грудень 2014 року; січень-лютий 2015 року.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-164, 167, 186, 254,267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківська вугільна компанія» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії щодо коригування показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківська вугільна компанія» в АІС «Податковий блок» на підставі податкової інформації від 17.06.2015 року № 11286/10/05-19-22-01 «Про результати опрацювання зібраної податкової інформації» за липень, серпень 2014 року, жовтень-грудень 2014 року, за січень, лютий 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ЕН ПЛЮС», ТОВ «Хімаро-Київ», ТОВ «Фірма Агрополітех ЛТД», ТОВ «Мольто Компані», ТОВ «Укрспецхолдінг», ТОВ НВП «Спеценергосервіс», ТОВ «Акріус», ТОВ «ТД «Енергоальянс».

Зобов'язати Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області вилучити з АІС «Податковий блок» податкову інформацію від 17.06.2015 року № 11286/10/05-19-22-01 «Про результати опрацювання зібраної податкової інформації» за липень, серпень 2014 року, жовтень-грудень 2014 року, за січень, лютий 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ЕН ПЛЮС», ТОВ «Хімаро-Київ», ТОВ «Фірма Агрополітех ЛТД», ТОВ «Мольто Компані», ТОВ «Укрспецхолдінг», ТОВ НВП «Спеценергосервіс», ТОВ «Акріус», ТОВ «ТД «Енергоальянс».

Зобов'язати Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області відновити у АІС «Податковий блок» показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківська вугільна компанія», що зазначені у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період: липень, серпень 2014 року, жовтень-жовтень 2014 року та січень, лютий 2015 року.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини 07 жовтня 2015 року.

Повний текст постанови буде складений 12 жовтня 2015 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Толстолуцька М.М.