Справа № 2а-5624/11/1470
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

09.09.2011 р. Справа № 2а-5624/11/1470
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Желєзного І.В. розглянувши адміністративну справу в порядку скороченого провадження

за позовомДПІ у Центральному районі м. Миколаєва, (вул. Потьомкінська, 24/2,Миколаїв,54030)

доОСОБА_1, (вул. Бузька, 86,Миколаїв,54015)

простягнення податкового боргу в сумі 21 410 гривень 42 копійки,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 21 410 гривень 42 копійок заборгованості по сплаті земельного податку.

До суду не надійшло заперечень проти позову.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»на відповідача як платника податків покладено обов'язки подавати до державних податкових органів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи та відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.

Згідно до статті 15 Закону України «Про плату за землю»власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

У відповідності до статті 17 Закону України «Про плату за землю»податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Як свідчать матеріали справи відповідач несвоєчасно сплачує обов'язкові платежі, станом на 24.09.2010 має заборгованість по сплаті земельного податку у розмірі 21 410 грн. 42 коп.

Позивачем проведено розрахунок податку на землю відповідача, на підставі якого за несвоєчасну сплату суми податкового зобов'язання було прийнято податкове повідомлення-рішення № /1 від 04.09.2009 року на суму 21 410 гривень 42 копійки.

Вказане податкове повідомлення-рішення відповідач отримав особисто 17.09.2009, яке у встановлений законом строк в судовому порядку не оскаржив, суму податкового зобовязання не сплатив.

Згідно з п.п. 5.4.1 п.5.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»узгоджена сума податкового зобов'язання не сплачена у строки, визначені цією статтею, визнаються сумою податкового боргу платника податку.

Податковим боргом (недоїмкою) згідно п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Вказане є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України 21 410 гривень 42 копійки.

Постанова прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І. В. Желєзний