Справа № 803/2328/15
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Справа № 876/9168/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за позовом Маневицької районної споживчої спілки споживчих товариств до Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Логістик Центр» про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання нечинним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року позивач Маневицька районна споживча спілка споживчих товариств звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації, третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Логістик Центр», в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невідхилення пропозиції конкурсних торгів, поданої учасником - товариством з обмеженою відповідальністю «ЧАС МРІЙ» за предметом державної закупівлі - послуги щодо забезпечення харчування за контрактом (послуги з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Волинської області), за лотами № 1 і № 3; визнати протиправними дії відповідача щодо проведення оцінки пропозицій конкурсних торгів, поданих учасниками - товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР» і товариством з обмеженою відповідальністю «ЧАС МРІЙ», за предметом державної закупівлі - послуги щодо забезпечення харчуванням за контрактом (послуги з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Волинської області), за лотами № 1 і № 3; визнати протиправними дії відповідача щодо визначення переможця відкритих торгів за предметом державної закупівлі - послуги щодо забезпечення харчуванням за контрактом (послуги з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Волинської області) за лотами № 1 і № 3; визнати протиправними дії відповідача щодо акцептування пропозиції конкурсних торгів, поданої учасником - товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР» за предметом державної закупівлі - послуги щодо забезпечення харчування за контрактом (послуги з харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Волинської області), за лотами № 1 і № 3; визнати нечинним та скасувати рішення відповідача про визначення переможця відкритих торгів за предметом державної закупівлі - послуги щодо забезпечення харчуванням за контрактом (послуги з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Волинської області) за лотами № 1 і № 3.

Також позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої просив зупинити дію рішення Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації про визначення переможця відкритих торгів за предметом державної закупівлі (код: 56.29.1) - послуги щодо забезпечення харчуванням за контрактом (послуги з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Волинської області) за лотами № 1 і № 3; заборонити Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації укладати з товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЛОГІСТИК ЦЕНТР» договір про державну закупівлю відповідно до вимог документації конкурсних торгів та акцептованої пропозиції за предметом державної закупівлі (код: 56.29.1) - послуги щодо забезпечення харчуванням за контрактом (послуги з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Волинської області) за лотами № 1 і № 3.

На обґрунтування вимог заяви зазначає, про очевидну протиправність оскаржуваних дій і рішень відповідача у справі, прийнятих в ході процедури державної закупівлі. Крім того, у разі укладення відповідачем договору про державну закупівлю з товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Логістик Центр» призведе до завдання значних збитків позивачу, оскільки для надання послуг, що становили предмет закупівлі, було зарезервовано основні засоби, робочу силу, кредитні кошти тощо, відповідно для відновлення порушених прав позивача йому доведеться прикласти значних, додаткових та економічно невиправданих зусиль звернення до суду щодо оскарження договорів про державну закупівлю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 року заяву Маневицької районної спілки споживчих товариств про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено частково. Заборонено Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації вчиняти будь-які дії на виконання рішення про визначення переможця відкритих торгів за предметом державної закупівлі (код:56.29.1) послуги щодо забезпечення харчуванням за контрактом (послуги з харчування дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, у навчальних закладах, розташованих на територіях радіоактивного забруднення Волинської області), за лотами №1 і №3, оформленого протоколом конкурсного комітету Департаменту від 13.08.2015р., в тому числі шляхом укладення будь-яких правочинів до постановлення судового рішення у даній справі. В задоволенні решти заяви відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, вважаючи, що оскаржувана ухвала винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні заяви відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з проведенням конкурсних торгів із державної закупівлі, дана процедура відноситься до господарської діяльності і не здійснюється відповідачем в межах реалізації владних управлінських функцій, відтак даний спір належить вирішувати в порядку господарського судочинства. Крім того, суд першої інстанції, встановивши існування очевидної небезпеки заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, як на підставу вжиття заходів забезпечення по суті неправомірно визначив позивача переможцем майбутніх торгів.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

При винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі у випадку оформлення результатів конкурсних торгів у вигляді укладення договору державної закупівлі до вирішення питання щодо правомірності дій відповідача при проведенні торгів та встановленні їх результатів. Крім того, суд першої інстанції вважає, що в зв'язку з наведеним існує також небезпека завдання матеріальної шкоди Державному бюджету у випадку встановлення неправомірності дій та прийнятих відповідачем рішень.

Враховуючи в сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про необґрунтованість та безпідставність вжитих заходів забезпечення позову і недотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.117 КАС України.

Наведений висновок обґрунтовується наступним.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Із змісту вимог наведеної статті слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Приймаючи рішення про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може стати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та існує небезпека завдання матеріальної шкоди Державному бюджету України.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 року в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Визнаючи обґрунтованим клопотання позивача про забезпечення позову, в оскаржуваній ухвалі судом не вказано, в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції, оскільки позивачем не підтверджено існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України, за яких може бути застосовано забезпечення позову.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199, п.3 ч.1 ст.205 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Даючи оцінку вказаним обставинам в сукупності, колегія суддів приходить до переконання про безпідставність і необґрунтованість винесеної ухвали про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а тому вважає, що ухвала суду постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, що привело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, а відтак вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. ст. 117, 118, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 року скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі № 803/2328/15 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська