Справа № 808/3454/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

05 жовтня 2015 року (09 год. 45 хв.) Справа № 808/3454/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача 1 - ОСОБА_2,

представника відповідача 3 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії.

25.06.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового звязку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач), до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі відповідач), в якому позивач просив: визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови позивачу в поверненні сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн., зобовязати відповідача повернути сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відмова відповідача в поверненні сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн., оформлена листом від 25.02.2015 №3784/04, є необґрунтованою та протиправною. Оскільки зазначена відмова є протиправною, відповідача слід зобовязати повернути позивачу сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн.

Через невідповідність вимогам ст. 106 КАС України, ухвалою від 26.06.2015 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову до 10.07.2015.

У визначений судом строк позивач усунув недоліки позову.

Ухвалою від 13.07.2015 провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 27.07.2015.

У судове засідання представники сторін не прибули.

Ухвалою від 27.07.2015 за клопотанням відповідача провадження у справі було зупинено до 08.09.2015.

Ухвалою від 08.09.2015 провадження у справі було поновлене, судове засідання призначене на 08.09.2015.

Ухвалою від 08.09.2015 до участі в справі в якості другого відповідача було залучене Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі відповідач 2), судовий розгляд відкладено на 21.09.2015.

У судове засідання 21.09.2015 представник відповідача 2 не прибув. 21.09.2015 від відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та про його заміну як неналежного відповідача на належного відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, обґрунтоване тим, що платіж щодо повернення якого позивачем заявлений даний позов, був здійснений на казначейський рахунок, який обслуговує цей орган казначейської служби, а не відповідач.

У судовому засіданні позивач та представник відповідача не заперечили проти клопотання відповідача 2.

Ухвалою від 21.09.2015 до участі в справі в якості третього відповідача було залучене Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізькій області (далі відповідач 3), судовий розгляд відкладено на 05.10.2015.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача 1 заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у запереченнях проти позову, зокрема зазначивши, що при придбанні нерухомого майна у власність на підставі договорів купівлі-продажу всі покупці мають сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, окрім громадян, які перебувають у черзі на отримання житла або придбавають житло вперше. Щоб отримати пільги по сплаті зазначеного вище збору необхідно документально підтвердити факт перебування у черзі на отримання житла чи придбавання житла вперше. Для документального підтвердження пільг громадян щодо звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування може прийматись довідка органу, який здійснює поліпшення житлових умов, що свідчить про перебування громадянина-покупця у черзі на поліпшення житлових умов. Наголосив, що на сьогоднішній день в Україні не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та, відповідно, органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла. Зазначив, що позивачем в заяві до управління про повернення сплаченого збору надано лише копію паспорту, копію ідентифікаційного номеру, копію договору купівлі продажу та копію квитанції про сплату судового збору. Дані документи жодним чином не свідчать про придбання особою житла вперше. Вважає, що ОСОБА_2 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №789987 від 03.12.2014 та договір купівлі - продажу від 03.12.2014 не можна вважати належними та допустимими доказами придбання житла вперше з боку позивача. Зазначив, що в ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.04.2015 відображено дані стосовно зареєстрованих речових прав на нерухоме майно починаючи з 2003 року. Зазначив, що кошти від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не включаються до бюджету Пенсійного фонду і, відповідно. Пенсійний фонд не має права ними розпоряджатися. Пенсійний фонд не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно і тому не може надати подання без надання зацікавленими особами доказів придбання ними нерухомості вперше. Позивач не надала управлінню належних доказів придбання нею житла вперше. Таким чином, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування було сплачено позивачем правильно і повернення його є неможливим.

У судовому засіданні представник відповідача 3 зазначив, що відповідач 3 не приймає самостійного рішення щодо повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обовязкових платежів), а здійснює повернення тільки на підставі подання контролюючого органу, а саме відповідача 1.

У судовому засіданні 05.10.2015 було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2014 позивачем було укладено договір купівлі-продажу №2499, відповідно до якого позивач придбав у гр. ОСОБА_4 квартиру загальною площею 41,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 277722,00 грн. ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за позивачем.

На виконання умов договору 03.12.2014 позивачем було сплачено на користь продавця суму у розмірі 277722,00 грн.

Також, 03.12.2014 позивачем було сплачено на користь збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу, а саме 2777,22 грн.

10.02.2015 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про повернення сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн.

Листом від 25.02.2015 №3784/04 відповідач 1 повідомив, що підстави для повернення коштів відсутні.

21.09.2015 позивач звернувся до відповідача 3 із заявою про повернення сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн.

Листом від 24.09.2015 відповідач 3 повідомив, що органи Державної казначейської служби України не приймають самостійного рішення щодо повернення коштів з бюджету, а здійснюють повернення тільки на підставі подання контролюючого органу. Оскільки при розгляді наданих документів було встановлено про відсутність подання контролюючого органу, за яким закріплено контроль за справлянням надходжень до бюджету, то і підстав для повернення коштів немає. Питання щодо повернення коштів з бюджету буде розглянуто після надання вищезазначених документів.

Вважаючи відмову відповідача 1 протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі Закон №400/97).

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону №400/97 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до Закону №400/97 органом, контролюючим надходження до державного бюджету збору на обовязкове державне пенсійне страхування є Пенсійний фонд.

Відповідно до п. 8 ст. 2 Закону №400/97 об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

ОСОБА_5 п. 10 ст. 4 Закону №400/97 на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - 1 відсоток від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону.

За приписами п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 03.11.1998 за №1740 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що позивачем, у звязку з придбанням за договором купівлі-продажу від 03.12.2014 №2499, нерухомого майна квартири, вартістю 277722,00 грн. було сплачено на користь відповідача 1 збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу, а саме 2777,22 грн.

Кошти сплачені позивачем у сумі 2777,22 грн. були зараховані до державного бюджету по коду класифікації доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна» на рахунок №0007, одержувач коштів: Державний бюджет Орджонікідзевського району м. Запоріжжя в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі.

ОСОБА_5 із Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106, здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до бюджетів надходжень за ККДБ 24140500 покладено на Пенсійний фонд України.

З наданого позивачем ОСОБА_6 з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 02.04.2015 вбачається, що іншого нерухомого майна крім вищезазначеної придбаної квартири за позивачем не зареєстровано.

Отже, судом встановлено, що позивачем житло (квартира) було придбане вперше, а тому керуючись вимогами Закону №400/97, позивач звільнений від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Оскільки позивачем було сплачено збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу, а саме 2777,22 грн., то позивач має право на повернення зазначену суму збору з державного бюджету.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що відмова відповідача 1 в поверненні сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн., викладена в листі від 25.02.2015, є протиправною.

Позивач в адміністративному позові просить зобовязати відповідача 1 повернути сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн.

З приводу зазначеної вимоги, суд зазначає наступне.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів визначається Порядком про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Порядок № 787 також є обов'язковим для виконання всіма учасниками бюджетного процесу.

ОСОБА_5 з п. 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

У заяві платник може визначити довірену особу для отримання коштів, що мають бути повернені йому з бюджету. У такому разі до заяви про повернення коштів з бюджету додаються довіреність на отримання коштів довіреною особою, засвідчена згідно з вимогами Цивільного кодексу України, та копія паспорта довіреної особи.

ОСОБА_5 з п. 10 Порядку №787, платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

З зазначеного Порядку вбачається, що повернення коштів здійснюється органом Казначейства за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Органи Державної казначейської служби України не приймають самостійного рішення щодо повернення коштів з бюджету, а здійснюють повернення тільки на підставі подання контролюючого органу.

Таким чином, оскільки відповідач 1 не наділений повноваженнями щодо повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів, вимоги позивача щодо зобовязання відповідача 1 повернути сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн. є необґрунтованими.

Відтак, у задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.

Суд зазначає, що згідно вимог зазначеного Порядку, з метою повернення позивачу сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн. відповідач 1 має звернутися до відповідача 3 з відповідним поданням про повернення зазначених коштів позивачу.

Отже, для повного захисту порушених прав позивача, з урахуванням попереднього висновку суду про протиправність відмови відповідача 1 в поверненні позивачу сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2777,22 грн., суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобовязати відповідача 1 скласти та направити до відповідача 3 подання про повернення позивачу надміру сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна у розмірі 2777,22 грн.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення в повному обсязі вимог позивача, а відтак, позов слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 98, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ОСОБА_1 в поверненні сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна, оформлену листом від 25.02.2015 №3784/04.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя скласти та направити до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізькій області подання про повернення ОСОБА_1 надміру сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна у розмірі 2777,22 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль