Справа № 809/3145/15
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. № 809/3145/15

15 год. 00 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Гундяка В.Д.,

суддів: Могили А.Б., Матуляка Я.П.,

при секретарі Хомі О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Косівського кооперативно-державного Будівельно-монтажного об'єднання "Райагробуд" до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

05.08.2015 року Косівське кооперативно-державне Будівельно-монтажне об'єднання "Райагробуд"(далі - КДБМО) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно не виконано наказ Господарського суду Івано-Франківської області, який безпідставно повернуто ГУ ДКС в Івано-Франківській області, а відтак на думку позивача, бездіяльність Державної казначейської служби України з виконання рішення суду та дії щодо повернення виконавчого документу слід визнати протиправними та зобовязати останню виконати судовий наказ.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в адміністративному позові. Суду пояснив, що 24.12.2012 року на виконання судового рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.12.2012 року за №5010/1174/2012-14/85, яким стягнено з відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Косівської РДА 313 199 грн. заборгованості та 6 263,98 грн. судових витрат, видано судовий наказ. Вказав, що 05.04.2013 року Косівським КДБМО «Райагробуд» разом з вищевказаним наказом до управління Державної казначейської служби у Косівському районі подано заяву про примусове виконання судового рішення. Листом від 18.12.2013 року позивач був повідомлений про направлення даного виконавчого документу в ГУ ДКС в Івано-Франківській області, для передачі до ДКС України. Вказав, що в подальшому відповідач інформував КДБМО про неможливість виконання наказу суду у звязку з недостатністю коштів у Державному бюджеті України та 09.02.2015 року повернув оригінал наказу з доданими до нього матеріалами головному управлінню ДКС в Івано-Франківській області з метою вирішення питання щодо виконання наказу відповідно до розділу «Про безспірне списання коштів з рахунків боржника». Повідомив суд, що так як на даний час наказ Господарського суду Івано-Франківської області за №5010/1174/2012-14/85 залишається невиконаним, то вважає дії та бездіяльність відповідача протиправними. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала з мотивів, викладених у поданому запереченні. Суду пояснила, що на законодавчому рівні встановлено обмеження щодо виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу у випадку, коли стягувачем є державне підприємство, тому оскільки організаційно-правовою формою позивача є державне підприємство, то положення ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на нього поширюватись не може. Крім того вказала, що за рахунок коштів, передбачених ЗУ «Про Державний бюджет на 2015 рік», до повернення виконавчого документу відповідач мав можливість здійснити перерахування коштів за рішеннями судів, поданих до територіальних органів Казначейства, виключно до березня 2013 року. Зазначила, що з приводу недостатності коштів, необхідних для виконання судових рішень, які знаходяться в органах казначейства, ДКС України неодноразово зверталась до Міністерства фінансів України про збільшення асигнувань для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями, а тому ознак протиправності в діях органів казначейства не вбачається. З огляду на вищевикладене вважає, що вимоги позивача про зобовязання відповідача виконати наказ суду у 3-х місячний термін є безпідставним, так як виконання рішення поза чергою призведе до порушення принципу рівності, оскільки будуть порушені права осіб, які подали виконавчі листи раніше позивача. Одночасно звернула увагу суду, що питання щодо компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми у звязку з порушенням термінів перерахуванням коштів за рішенням суду відповідно до чинного законодавства може бути розглянуто тільки після повного виконання рішення суду. Вважає, що правові підстави та законні можливості для задоволення позову відсутні, а тому в задоволенні останнього слід відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2012 року на виконання судового рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.12.2012 року за №5010/1174/2012-14/85, яким позов задоволено та стягнено з відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Косівської РДА 313 199 грн. заборгованості та 6 263,98 грн. судових витрат, видано судовий наказ.

05.04.2013 року Косівським КДБМО «Райагробуд» до управління Державної Казначейської служби у Косівському районі подано заяву про примусове виконання судового рішення.

Повідомленням від 18.12.2013 року позивача було проінформовано про надіслання документів на виконання судового рішення до ГУ ДКС в Івано-Франківській області, з подальшим направленням до ДКС України.

В судовому засіданні встановлено, що на звернення позивача від 25.12.2013 року щодо причин невиконання судового наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 24.12.2012 року за №5010/1174/2012-14/85 Державною казначейською службою України 17.01.2014 року надана відповідь, що перерахування коштів на рахунок Косівського КДБМО «Райагробуд» буде здійснено після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше даного наказу .

В подальшому відповідачем було повідомлено про неможливість виконання вищевказаного наказу суду у звязку з недостатністю коштів у Державному бюджеті України на 2014 рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» та 09.02.2015 року оригінал наказу з доданими до нього матеріалами було направлено ГУ ДКС в Івано-Франківській області з метою вирішення питання щодо виконання наказу відповідно до розділу «Про безспірне списання коштів з рахунків боржника» Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ.

Суд вважає протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання рішення суду та дії щодо направлення до управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області судового наказу з слідуючих мотивів.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Підпунктом 1 пункту 9 Прикінцевих і перехідних положень Бюджетного кодексу України передбачено, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Зазначені рішення передаються до центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відносини, що повязані з забезпеченням державою гарантій виконання судових рішень, регулюються Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Частиною 1 статті 2 цього Закону передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 3 Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (надалі - Порядок №845) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845.

Пунктом 4 Порядку №845 на органи казначейства покладено, серед інших, обов'язок із вжиття заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку та розгляд письмових звернень (вимог) осіб, які беруть участь у справі, щодо виконання виконавчих документів, а також звернення (вимоги) прокурорів.

Відповідно до пунктів 24 та 25 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, на ту обставину, що на законодавчому рівні встановлено обмеження щодо виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу стягувачем за яким є державне підприємство, оскільки, організаційно-правовою формою позивача є державне підприємство і ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» поширюватись на нього не може з огляду на нижчевикладене.

Як вбачається з наданої в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_3 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, Косівське державно-кооперативне будівельно-монтажне обєднання «Райагробуд» є колективним підприємством. Відповідно до рішення Косівської районної ради народних депутатів від 19 травня 1995 року Косівське державно-кооперативне будівельно-монтажне обєднання «Райагробуд» утворено шляхом перетворення з обєкту комунальної власності в колективне підприємство. Наявність у назві підприємства слова «Державне» не може вважатися підставою для віднесення такого підприємства до державного.

З огляду на вищевикладене, Косівський ДКБМО «Райапгробуд» не належить до підприємств, на яких не поширюється вимоги ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Згідно пункту 33 Порядку №845 у разі коли судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку.

Відповідно до підпункту 1 пункту 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Згідно п.48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

В судовому засіданні встановлено, що жодних дій для виконання наказу суду після повернення останнього управлінню ДКС України в Івано-Франківській області відповідно до розділу «Безспірне списання коштів з рахунків боржника» органом казначейства здійснено не було, що на думку суду беззаперечно свідчить про допущену відповідачем бездіяльність з виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 49 Порядку № 845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Проте як вбачається з вищевказаних листів, строків звернення до МФУ відповідачем по справі дотримано не було.

Здійснивши системний аналіз вищезазначених норм суд приходить до висновку про протиправність бездіяльності Державної казначейської служби України щодо невиконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 24.12.2012 року про перерахування на користь Косівського кооперативно-державного Будівельно-монтажного об'єднання "Райагробуд" 313 199 (триста тринадцять тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн. заборгованості та 6 263 (шість тисяч двісті шістдесят три) грн. 98 коп. судового збору та дій відповідача щодо направлення до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області оригіналу вищевказаного наказу.

При цьому суд залишає без уваги пояснення представника відповідача, що відповідно до листів від 10.12.2013 року, 25.02.2014 року, 25.05.2015 року протягом 2013-2015 років Державна казначейська служба України зверталась до Міністерства фінансів України з необхідністю внесення змін до ЗУ «Про Державний бюджет України» для виконання судових рішень. Однак згідно наданих представником відповідача пояснень дані кошти виділені не були.

Водночас суд також не приймає до уваги твердження представника відповідача, що згідно із пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів, на даний час органами казначейства за рахунок коштів, передбачених ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» здійснюється перерахування коштів за рішеннями судів, поданих протягом березня 2013 року, так як в порушення вимог ч.2. ст. 71 КАС України жодних документів, які б підтверджували даний факт відповідачем суду надано не було.

Таким чином вимога позивача про зобов'язання ДКС України прийняти до виконання наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 24.12.2012 року по справі №5010/1174/2012-14/85 є підставною, оскільки судом зроблено висновок про неправомірність дій щодо повернення вказаного наказу управлінню ДКС України в Івано-Франківській області.

Одночасно відповідно до ч.2 ст.11 КАС України з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом зобовязання ДКС України облікувати даний наказ за датою першого надходження, так як згідно наданих представником відповідача пояснень, у разі повторного направлення судового наказу до ДКС України не виключена можливість обліку даного виконавчого документу по даті повторного надходження.

Однак на переконання колегії суддів вимога позивача про зобовязання ДКС України виконати наказ суду у трьохмісячний термін до задоволення не підлягає, оскільки обовязок щодо виконання судового рішення покладається на відповідача ст.124 Конституції України, іншими нормативно-правовими актами та не потребує додаткового судового уповноваження.

Суд також не погоджується з підставністю вимоги позивача про виплату компенсації за невиконання рішення суду у встановлений термін виходячи з наступного.

Статтею 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" гарантована компенсація у разі невиконання рішення суду у встановлений термін. Зазначена норма Закону передбачає, що у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Аналіз вищевказаних положень Закону свідчить про те, що компенсація нараховується та виплачується у разі перерахування коштів за рішенням суду із порушенням встановленого строку, тобто передумовою її застосування є факт виконання судового рішення, тобто вирішення питання щодо компенсації із встановленням конкретного періоду прострочення можливе виключно після виплати коштів на підставі виконавчого документа.

Таким чином, питання виплати компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми у зв'язку з порушенням термінів перерахування коштів за рішеннями суду згідно із Законом може бути розглянуто Державною казначейською службою України лише після виконання судового наказу, а тому оскільки така вимога позивачем заявлена передчасно, то остання до задоволення не підлягає.

За таких обставин, позовні вимоги Косівського кооперативно-державного Будівельно-монтажного об'єднання "Райагробуд" до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій слід задовольнити частково.

Згідно ч.3 ст. 94 КАСУ, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Таким чином пропорційно до задоволених вимог на користь Косівського кооперативно-державного Будівельно-монтажного об'єднання "Райагробуд" слід стягнути з Державного бюджету України сплачений судовий збір в розмірі 43,80 грн.

На підставі ч.2 ст. 19, ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 24.12.2012 року про перерахування на користь Косівського кооперативно-державного Будівельно-монтажного об'єднання "Райагробуд" 313 199 (триста тринадцять тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн. заборгованості та 6 263 (шість тисяч двісті шістдесят три) грн. 98 коп. судового збору.

Визнати протиправними дії Державної казначейської служби України щодо направлення до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області оригіналу наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 24.12.2012 року про перерахування на користь Косівського кооперативно-державного Будівельно-монтажного об'єднання "Райагробуд" 313 199 (триста тринадцять тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн. заборгованості та 6 263 (шість тисяч двісті шістдесят три) грн. 98 коп. судового збору.

Зобов'язати Державну казначейську службу України прийняти до виконання наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 24.12.2012 року по справі №5010/1174/2012-14/85 та облікувати даний наказ за датою першого надходження.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути на користь Косівського кооперативно-державного Будівельно-монтажного об'єднання "Райагробуд" з Державного бюджету України 43 (сорок три) грн. 80 коп. судових витрат.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Гундяк В.Д.

Судді Могила А.Б.

ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 19.10.2015 року.