Справа № 405/6788/15-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/6788/15-а
Провадження №2-а/405/302/15
У Х В А Л А

23 вересня 2015 року року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши матеріали адміністративного позову відділу Головного управління Державної фельдєгерської служби України в м. Кіровограді до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення (в порядку регресу), -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач відділ Головного управління Державної фельдєгерської служби України в м. Кіровограді в порядку адміністративного судочинства звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 11 431 грн. 57 коп.

Позов мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1, займаючи посаду начальника відділу ГУ Державної фельдєгерської служби України в м. Кіровограді (звільнився з органів Держфельдслужби та органів МВС 30.12.2014 року), 29.03.2012 року видав наказ № 127о/с про звільнення заступника начальника відділу ГУ Державної фельдєгерської служби України в м. Кіровограді ОСОБА_2 з Держфельдслужби.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012 року встановлено неправомірність дій ОСОБА_1 при винесенні зазначеного наказу та незаконність наказу. ОСОБА_2 був поновлений на роботі та за час вимушеного прогулу (за рахунок коштів державного бюджету) Відділом ГУ Державної фельдєгерської служби України в м. Кіровограді останньому було виплачено грошове забезпечення в розмірі 11 431 грн. 57 коп.

Враховуючи, що Відділом було виплачено ОСОБА_2 грошове забезпечення в розмірі 11 431 грн. 57 коп., зазначена грошова сума підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 який, перебуваючи на посаді начальника Відділу видав незаконний наказ, та відповідно до п.15 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, зобовязаний повністю відшкодувати матеріальну шкоду, заподіяну у звязку з оплатою за період вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За змістом частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Окрім того, як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", вирішуючи питання про визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, суди повинні враховувати, що КАС України встановлює такі правила відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції: понятійно-функціональне, тобто визначення адміністративної справи, що наведене у пункті 1 частини першої статті 3 КАС України; визначення видів публічних правовідносин (управлінські правовідносини та правовідносини, пов'язані з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень), зазначених у частині першій статті 17 КАС України; встановлення переліку публічно-правових спорів, що підпадають під юрисдикцію адміністративних судів (частина друга статті 17 КАС України); встановлення переліку публічно-правових справ, що не належать до предмета адміністративної юрисдикції (частина третя статті 17 КАС України).

В свою чергу, відповідно до розяснень, викладених в п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року №3, якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України, за якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17 КАС України), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12 ГПК України), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Ураховуючи положення статті 1 ЦПК України та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З огляду на викладене вище, вважаю, що пред'явлений позивачем для вирішення адміністративним судом спір між субєктом публічного права відділом Головного управління Державної фельдєгерської служби України в м. Кіровограді та субєктом приватного права фізичною особою ОСОБА_1 з приводу відшкодування останнім матеріальної шкоди в порядку регресу, не є публічно-правовим, оскільки підстави та предмет позову, зміст позовних вимог та характер спірних правовідносин між сторонами вказує на наявність приватноправових відносин. Крім того, положеннями КАС України, не передбачено такого способу захисту порушеного права як стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, на підставі чого та відповідно до п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритті провадження необхідно відмовити, при цьому суд роз'яснює позивачу, що він не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку цивільного судочинства способами захисту, передбаченими ст.16 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 109 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись п.1 ч.1, ч.3 ст.109, 165 КАС України, Постановою пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, суд, -

У Х В А Л И Л А:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом відділу Головного управління Державної фельдєгерської служби України в м. Кіровограді до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення (в порядку регресу) - відмовити.

Роз'яснити позивачу відділу Головного управління Державної фельдєгерської служби України в м. Кіровограді його право на звернення до суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом п'яти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з ч.3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова