Справа № 826/9639/15
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9639/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.05.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06 квітня 2013 року ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік з додатком №3 «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами». В зазначеній декларації визначено суму доходу від продажу іменних інвестиційних сертифікатів Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ніка-Інвест» (Пайовий інвестиційний фонду «Нікабудінвест» закритий недиверсифікований венчурний) у розмірі 728 700,00 грн., суму витрат на придбання інвестиційного активу у розмірі 1 441 650,00 грн., фінансовий результат операцій з інвестиційними активами у розмірі (-) 712 950,00 грн. (інвестиційні збитки).

Контролюючим органом 24.04.2015 року проведено документальну невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків фізичною особою ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) щодо отримання інвестиційного доходу у період з 01.07.2012 року по 31.12.2012 року, за результатами якої складено Акт від 24.04.2015 року №236/1/26-50-17-01/НОМЕР_1.

За результатами перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем вимог підпункту 14.1.55 пункту 14.1 статті 14, підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.3 пункту 163.1 статті 163, підпунктів 170.2.2 та 170.2.6 пункту 170.2, підпункту 170.11.1 пункту 170.1 статті 170, підпунктів «а», «б» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України, а саме: фізичною особою ОСОБА_3 не було задекларовано фінансовий результат від продажу інвестиційних сертифікатів ПІФ «Нікабудсервіс» у сумі 728 700,00 грн., з якої не утримано та не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 123 664,40 грн.

Не погоджуючись з висновками перевірки, позивачем 30.04.2015 року було подано заперечення, які залишено контролюючим органом без задоволення, про що повідомлено позивача листом №1462/к/26-то-17-01-12 від12.05.2015 року.

На підставі Акту перевірки від 24.04.2015 року №236/1/26-50-17-01/НОМЕР_1, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2015 року, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 185 496,60 грн., з яких: 123 664,40 грн. - за основним платежем, 61 832,20 грн. - фінансові санкції.

Вважаючи протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту «в» підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів.

Судом встановлено, що нарахування грошових зобов'язань податковим органом зроблено на підставі операції з продажу позивачем цінних паперів (іменних інвестиційних сертифікатів) Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ніка-Інвест» (Пайовий інвестиційний фонду «Нікабудінвест» закритий недиверсифікований венчурний) компанії «Dreland Enterprises Limited» (Республіка Кіпр), а саме: договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-9/12 від 14.05.2012 року.

При цьому, висновок контролюючого органу ґрунтується на тому, що кошти, які надішли на рахунок позивача від нерезидента, сума отриманого доходу у розмірі 728 700,00 грн. - це є іноземний дохід, який підлягає оподаткуванню.

Так, згідно з пунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Об'єктом оподаткування резидента є, зокрема: іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (підпункт 163.1.3 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України)

В силу підпункту 170.11.1 пункту 170.11 статті 170 Податкового кодексу України, у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно підпункту 14.1.55 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що в даному випадку, позивач отримав дохід від діяльності на території України з відчуження корпоративних прав, а саме: цінних паперів (іменних інвестиційних сертифікатів) Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ніка-Інвест» (Пайовий інвестиційний фонду «Нікабудінвест» закритий недиверсифікований венчурний) (код ЄДРПОУ емітента 34935509)

При цьому, як вірно зауважено судом першої інстанції, оскільки операція з купівлі-продажу цінних паперів була проведена в Україні, розрахунок за інвестиційні сертифікати здійснювався в Україні, на поточний рахунок позивача в ЖВ ПАТ «КБ «Хрещатик» у національній валюті України, то відсутні підстави вважати отримані позивачем кошти від відчуження корпоративних прав іноземним доходом.

Поряд з цим, згідно пункту 4 статті 13 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, ратифікованої Законом України від 04.07.2013 року №412-VII, доходи від відчуження будь-якого майна, іншого ніж те, про яке йдеться у попередніх пунктах цієї статті, оподатковуються тільки в тій Договірній Державі, резидентом якої є особа, що відчужує майно.

Тобто, в даних правовідносинах оподаткування операцій з продажу корпоративних прав українських емітентів регулюється виключно пунктом 170.2 статті 170 Податкового кодексу України.

При цьому, перелік доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, та є базою оподаткування податку на доходи фізичних осіб визначено пунктом 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Зокрема, згідно з підпунктами 164.2.3, 164.2.9 вказаного пункту такими є:

- доходи від продажу об'єктів майнових і немайнових прав, зокрема інтелектуальної (промислової) власності, та прирівняні до них права, доходи у вигляді сум авторської винагороди, іншої плати за надання права на користування або розпорядження іншим особам нематеріальним активом (творами науки, мистецтва, літератури або іншими нематеріальними активами), об'єкти права інтелектуальної промислової власності та прирівняні до них права (далі - роялті), у тому числі отримані спадкоємцями власника такого нематеріального активу;

- інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом.

Згідно підпункту 14.1.81 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, фінансові інвестиції - господарські операції, що передбачають придбання корпоративних прав, цінних паперів, деривативів та/або інших фінансових інструментів.

Підпунктом 14.1.26 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що витратами в розумінні податкового закону, є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Інвестиційний прибуток, згідно з підпунктом 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Відповідно до пункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

При цьому, у відповідності до підпункту 170.2.3 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, якщо в результаті розрахунку інвестиційного прибутку за правилами, встановленими цією статтею, виникає від'ємне значення, воно вважається інвестиційним збитком.

Отже, об'єктом оподаткування податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, доходи від продажу об'єктів корпоративних прав, доходи у вигляді інвестиційного прибутку від здійснення платником податку операцій з корпоративними правами, доходи від отримання в подарунок корпоративних прав, а не витрати на придбання таких корпоративних прав.

В свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем (Покупець) та компанією «Zeestar Limited» (Республіка Кіпр) (Продавець) укладений договір купівлі - продажу цінних паперів №БВ-01/56/10 від 01.10.2010р., а саме: інвестиційних сертифікатів ПІФ «Нікабудінвест» на загальну суму 395 000,00 грн.

Також, між позивачем (Покупець) та компанією «Zeestar Limited» (Республіка Кіпр) (Продавець) укладений договір купівлі - продажу цінних паперів №БВ-118/11 від 09.09.2011р., а саме: інвестиційних сертифікатів ПІФ «Нікабудінвест» на загальну суму 1 046 650,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що дохід, отриманий позивачем в результаті продажу (іменних інвестиційних сертифікатів) Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ніка-Інвест» (Пайовий інвестиційний фонду «Нікабудінвест» закритий недиверсифікований венчурний) за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-9/12 від 14.05.2012 року у розмірі 728 700,00 грн. є меншим ніж суми витрат, понесених платником податків для їх придбання з вказаними вище договорами - 1 441 650,00 грн., отже має місце від'ємне значення, яке є інвестиційним збитком в сумі 712 950,00 грн., що свідчить про помилкове нарахування податкового зобов'язання, а отже і помилковість висновків контролюючого органу про донарахування позивачу грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.05.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 19.10.2015 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.