Справа № 338/772/15-а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Справа № 876/7058/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження,-

встановив:

21.05.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 року у справі №876/7127/14 зобов'язано управління ПФУ в Богородчанському районі провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію як інваліду 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у відповідності до ст. 50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 року з урахуванням проведених виплат.

Однак, відповідач 31.12.2014 року видав розпорядження №201339, відповідно до якого на виконання судового рішення провів перерахунок пенсії в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, посилаючись на те, що Законом від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким норми і положення ст. 50,54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджету.

ОСОБА_1 вважає такі дії Пенсійного фонду протиправними, такими, що порушують законні права та інтереси позивача, зокрема право на належне пенсійне забезпечення, відповідно до рішення суду апеляційної інстанції. Відтак просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2015 р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо припинення з 03.08.2014 року нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії у порядку та на умовах визначених постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 року у справі №876/7127/14 та скасовано винесене з цього приводу розпорядження начальника управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі у справі № 2013339.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зокрема виходив з того, що зміни в Законі України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», на які посилається відповідач, внесені відповідно до Закону від 31.07.2014 року, уже були чинними на момент прийняття судового рішення Львівським апеляційним адміністративним судом 05.11.2014 року і не вплинули на суть судового рішення, а тому не могли бути підставою для встановлення відповідачем кінцевого строку виконання судового рішення на власний розсуд і обмеження його датою 03.08.2014 року.

Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» також не міг бути підставою для зміни призначеного ОСОБА_1 розміру пенсії в сторону її зменшення, оскільки відповідно до п.7 Прикінцевих положень вказаного закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, відповідно до цього Закону, її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, у відповідача не було підстав припиняти виплату ОСОБА_1 визначеного рішенням суду розміру пенсії і визначати на власний розсуд строк протягом якого рішення суду має виконуватись. Дії та розпорядження відповідача про припинення визначених судовим рішенням виплат є протиправними та підлягають скасуванню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 не вказано кінцевої дати її виконання. Разом з тим, з 03.08.2014 року до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» Прикінцеві положення Закону були доповнені п.6-7, яким встановлено, що норми і положення ст.ст. 20,21,22,30, 31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету ПФУ та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового соціального страхування на 2014 рік.

Тому, у зв'язку із законодавчими змінами позивачу проведено перерахунок виплаченої пенсії по рішенню суду до 03.08.2014 року, оскільки фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією згаданого закону №796-ХІІ здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок коштів ПФУ. В подальшому, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зокрема ст.54 Закону змінена, і визначено, що умови, порядок, призначення і мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання повязаного з Чорнобильською катастрофою, визначаються актами Кабінету Міністрів України.

Відтак, згідно вказівок ГУ ПФУ, зокрема викладених в листі від 23.12.2014 року №7732/06, перерахунок пенсії ОСОБА_1 було проведено з вказаної судом дати до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення. А тому такі дії ПФУ не є наслідком невиконання рішення суду, а слідують із діючих на даний час законодавчих норм, які регулюють питання призначення і виплати пенсії учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як наслідок, апелянт просить суд апеляційної інстанції в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи наступні обставини.

Так, ОСОБА_1 є особою, потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи який віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється інвалідом II групи захворювання, пов'язаного з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, довідкою МСЕК № 201314 (а.с.6,8).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2014 року у справі за № 338/902/14-а - скасовано та прийнято нову якою позов задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови та перерахунку пенсії ОСОБА_1 як інваліду 2 групи, згідно ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч.2 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію як інваліду 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність встановленого Законом України "про Державний бюджет України на 2014 р. у відповідності до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2014 року з урахуванням виплачених за вказаний період сум.

Дана постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили.

Із наявних матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу ПВР управління ДВС ГУЮ в області від 26.12.2014 року, ВП № 45944172, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 338/902/14-а, виданого Богородчанським районним судом Івано-Франківської області 19.12.2014 року за наслідками набрання законної сили постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 року.

На виконання постанови головного державного виконавця відділу ПВР управління ДВС ГУЮ від 26.12.2014 року управлінням на підставі Розпорядження № 201339 від 31.12.2014 р. було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно. Сума нарахування склала 47115.94 грн.

Листом управління від 31.12.2014 року за № 6149/03 про проведену роботу було повідомлено відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Івано - Франківській області.

Оскільки кінцева дата виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 року у справі № 876/7127/14 не була вказана, то управління зверталось до суду апеляційної інстанції за роз'ясненням даної постанови із заявою від 30.12.2014 року № 6114/06. Проте, ухвалою від 18.02.2015 року у задоволенні такої заяви судом було відмовлено. Касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції від 18.02.2015 року була відхилена ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.03.2015 року.

Відповідно до листа ГУ ПФУ від 23.12.2014 року №7732/06, перерахунок пенсії ОСОБА_1 було проведено з вказаної судом дати до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення. Відповідні нарахування проведені та нарахована сума в розмірі 47115,94 грн. включена в додаткову відомість за лютий місяць 2015 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на даний час розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 2793.12 грн, в тому числі:

1)основний розмір пенсії обчислено відповідно до п.11 постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року, який для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, другої групи інвалідності становить 160% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 1518.40 грн (949 грн. х 160% = 1518.40 грн);

2)підвищення інвалідам армії, прирівняним до інвалідів війни відповідно до ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XІІ-379,60 грн. (949 грн х 40% );

3)додаткова пенсія інвалідам ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року - 379.60 грн (949 грн х 40%);

4)підвищення за проживання в гірському населеному пункті - 465.52 грн , відповідно до ЗУ « Про статус гірських населених пунктів в Україні» від 15.02.1995 року № 56/95-ВР (2327,60 грн. х 20%);

5)цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни - 50 грн, відповідно до ЗУ «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» від 16.03.2004 року № 1603-VІ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Так, ОСОБА_1 в грудні 2014 року, на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 05.11.2014 року, здійснено перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та проведено виплату недорахованих сум державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в сумі 47115.94 грн. згідно з вимогами ст.ст. 50,54,67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується наявним у матеріалах листом № 1629/01 від 27.03.2015 року (а.с.10), розпорядженням від 31.12.2014 року № 201339 (а.с.26), розрахунком доплати пенсії ОСОБА_1 (а.с.27), довідками Пенсійного фонду тощо.

Пенсію у встановленому рішенням суду апеляційної інстанції розмірі ОСОБА_1 отримував до моменту набрання законної сили Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014р. № 1622-VII Прикінцеві положення Закону України №719-VII, яким доповнено п.6-7 та встановлено, зокрема, що норми і положення статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказаний Закон України набирав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 03.08.2014р.

Тому, починаючи з 03.08.2014 року, позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. №796-XII (далі - Закон України №796-XII).

Відповідно до ст.49 Закону України № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до положень ст.14 Закону України № 796-XII до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Статтею 54 Закону України № 796-XII визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І та у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.5 ст.54 Закону України № 796-XII в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст.50 Закону України № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.53 Закону України № 796-XII додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачеві спірні виплати проводяться у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із врахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014р. №112.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, слід виходити з того, що при визначенні розміру підвищення до пенсії та додаткової пенсій позивачеві застосуванню підлягають ст.50 та ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також, варто врахувати, що Кабінету Міністрів України надавалось право встановлювати порядок та розмір пенсійних виплат, передбачених ст. 50, 54 Закону України №796-XII протягом 2011-2013 років, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, відповідно до положень Законів України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010р. № 2857-VI, "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011р. № 4282-VI, "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012р. № 5515-VI відповідно. Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року таку законодавчу практику визнано такою, що відповідає Конституції України.

Однак, Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16.01.2014р. №719-VII такої норми не передбачено.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014р. № 1622-VII Прикінцеві положення Закону України №719-VII доповнено п.6-7 яким встановлено, зокрема, що норми і положення статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказаний Закон України набирав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 03.08.2014р.

Таким чином, лише у період з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. при нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії та додаткової пенсії у відповідності до ст.50 та ст.54 Закону №796-XII застосуванню підлягають положення вказаних статей, а не підзаконні нормативно-правові акти, якими керувалось Управління.

Згідно із абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Водночас, відповідно до пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

Як наслідок, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що починаючи з 03.08.2014 року, розміри пенсій передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обмежується вимогами Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014р. в редакції Закону України від 31.07.2014 р., який підлягає застосуванню з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Беручи до уваги вищевикладене, судом апеляційної інстанції встановлено, що у період з 03.08.2014 року управління Пенсійного фонду діяло відповідно до постанови КМ України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто з дотримання на момент нарахування та виплати пенсії норм діючого законодавства, відтак дії відповідача є правомірними, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з набранням законної сили Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014р. № 1622-VII Прикінцеві положення Закону України №719-VII, тобто з 03.08.2014 року спірні правовідносини втратили свою актуальність, оскільки з даного періоду визначення порядку та розмірів виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного бюджету, делеговано Кабінету Міністрів України, який прийняв постанову, відповідно до якої позивачу нараховувалась та виплачувалась пенсія.

В силу п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що Пенсійний фонд проводячи нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у період з 03.08.2014 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1210 - діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області задовольнити, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2015 р. по справі № 338/772/15-а - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Постанова складена в повному обсязі 20.10.2015 року.