Справа № 815/2362/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2362/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м.Одеса

15год.45хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Суддів Тарасишиної О.М.

ОСОБА_1

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Міністерства Юстиції України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) арбітражного керуючого ОСОБА_2, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України №239/7 від 17.11.2014 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на арбітражного керуючого ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі наказу Міністерства юстиції України від 25.01.2013 року №175/5 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 08.02.2013 року № 87. Листом від 30.04.2014 року № 10-18/3137 Головне управління юстиції в Одеській області звернулось до Міністерства юстиції України з проханням розглянути питання щодо проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з питання неподання у встановлений строк документів обов'язкової звітності, передбаченої Порядком подання арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) обов'язкових відомостей (інформації), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2013 року № 130/5. У відповідь на вказаний лист 10.06.2014 року Міністерство юстиції України надано доручення № 3305-0-32-14/132 Головному управлінню юстиції в Одеській області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 26.08.2014 року Головним управлінням юстиції в Одеській області прийнято наказ № 491/03-07 про проведення з 10 вересня 2014 року по 12 вересня 2014 року позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 предметом якої була перевірка додержання арбітражним керуючим законодавства з питань банкрутства з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки, щодо неподання у встановлений строк документів обовязкової звітності. За результатами проведеної перевірки було складено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 12 вересня 2014 р. № 35 та Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 23.09.2014 року №54. За висновками Акту № 54 за результатами перевірки виявлено порушення (неподання та подання з пропущенням строку документів обовязкової звітності), які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, а саме: вчинення_арбітражним керуючим ОСОБА_2 протягом року після винесення припису від 31.03.2014 № 10 повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому. 03.11.2014 року відбулось засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, за результатами якого Комісією прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

На думку позивача, призначення такої позапланової перевірки є незаконним, оскільки положеннями ст. 106 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлено, що позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Інших підстав для їх проведення вказаним законом не передбачено. В свою чергу, Міністерство юстиції України всупереч положенням зазначеного Закону самостійно розширило підстави для проведення позапланової перевірки, визначивши поряд з іншими таку підставу для її проведення як неподання у встановлений строк арбітражним керуючим документів обовязкової звітності, чим вийшло за межі своїх повноважень. Посилаючись на невідповідність норм підзаконного акта закону, який є актом вищої юридичної сили, керуючись принципом верховенства права, позивач вважає виданий Міністерством стосовно нього наказ протиправним.

Крім того, позивач вказує, що п. 5 ст. 107 Закону та п п.7.5. Порядку1284/5, визначено, що рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

При цьому, відповідно до листа Головного управління юстиції Одеській області № 10-18/3137 від 30.04.2014 Головним управлінням юстиції в Одеській області виявлені випадки неподання або подання з пропущенням встановлених строків арбітражним керуючим ОСОБА_2 документів обовязкової звітності. Отже, в даному випадку виявлення проступку мало місце до 30.04.2014 року, а рішення Дисциплінарної комісії щодо накладення дисциплінарного стягнення 03.11.2014 року, тобто з пропущенням встановленого законодавством двохмісячного строку.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що проведення позапланових перевірок арбітражних керуючих на підставі неподання в установлений строк арбітражним керуючим документів обовязкової звітності передбачено п.2.6. Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5, яке не визначено позивачем предметом оскарження в поданому ним адміністративному позові, тоді як такий Порядок є чинним та не скасовувався в установленому законодавством порядку, у звязку з чим Головне управління юстиції в Одеській області та Міністерство юстиції в Україні зобовязані дотримуватись його положень. Крім того, відповідач зазначив, що наказ Головного управління юстиції в Одеській області про призначення проведення позапланової перевірки не має обовязкового характеру для арбітражного керуючого та не підпадає під визначення нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії відповідно до положень КАС України, у звязку з чим, на думку відповідача, його правомірність не може бути предметом судового розгляду в порядку адміністративного судочинства як рішення субєкта владних повноважень.

15.10.2015 року судом ухвалено призначити розгляд справи в порядку письмового провадження, про що постановлено ухвалу, занесену до журналу судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі наказу Міністерства юстиції України від 25.01.2013 року №175/5 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 08.02.2013 року № 87.

Листом від 30.04.2014 року № 10-18/3137 Головне управління юстиції в Одеській області звернулось до Міністерства юстиції України з проханням розглянути питання щодо проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з питання неподання у встановлений строк документів обов'язкової звітності, передбаченої Порядком подання арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) обов'язкових відомостей (інформації), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2013 року № 130/5.

У відповідь на вказаний лист 10.06.2014 року Міністерство юстиції України надано доручення № 3305-0-32-14/132 Головному управлінню юстиції в Одеській області, доручено провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво №87 від 08.02.2013 року, адреса офісу: м. Одеса, вул.. Палубна, 9/4).

На підставі листа Головного управління юстиції в Одеській області від 30.04.2014 № 10-18/3137 щодо неподання у встановлений строк арбітражним керуючим ОСОБА_2 документів обовязкової звітності та доручення Міністерства юстиції України від 10.06.2014 № 3305-0-32-14/13.2 про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з питання неподання у встановлений строк документів обовязкової звітності, керуючись пунктом 4.29 Положення про Головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, пунктами 2.6., 2.6.1., 2.8., 2.10., 2.11., 2.13., 2.15., 3.1. Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5 Головним управлінням юстиції в Одеській області прийнято наказ від 26.08.2014 року №491/03-07 «Про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2С.», яким створено комісію для проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2, якій доручено у період з 10.09.2014року по 12.09.2014 року провести таку перевірку за місцезнаходженням органу контролю. Предметом позапланової невиїзної перевірки визначено неподання у встановлений строк документів обовязкової звітності.

Повідомленням Головного управління юстиції в Одеській області про проведення позапланової невиїзної перевірки 26.08.2014 року №б/н арбітражного керуючого ОСОБА_2 повідомлено про проведення перевірки в період з 10.09.2014 року по 12.09.2014 рік.

Для забезпечення умов проведення перевірки, керуючись п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 98, ч. 2 ст. 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п. 3.4. Порядку контролю та п. 6.11. розділу VI Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 № 447/5, відповідно до наказу Головного управління юстиції в Одеській області від 26.08.2014 №491/03-07 позивачу запропоновано в строк до 05 вересня 2014 року надати до Головного управління юстиції в Одеській області: письмові пояснення з посиланням на норми чинного законодавства України з питань, що є предметом перевірки; копії документів, що підтверджують подання до територіальної о органу з питань банкрутства документів обовязкової звітності у порядку та строки, передбачені Порядком подання арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) обовязкових відомостей (інформації), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2013 № 130/5, а саме: форм №№ 1-7 відносно підприємств-боржників, на яких він виконував/виконує повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, в тому числі щодо боржників, розташованих на території іншої адміністративно-територіальної одиниці, за період з 07 грудня 2013 року по теперішній час.

05.09.2014 року листом за вих№01-20/114 «Щодо надання документів для проведення позапланової невиїзної перевірки» арбітражним керуючим ОСОБА_2 на адресу Відділу з питань банкрутства ГУЮ в Одеській області направлені документи (копії супровідних листів та курєрських накладних).

За результатами перевірки була складена Довідка про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 12.09.2014 року №35 та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 23.09.2014 року №54, відповідно до яких перевіркою було встановлено порушення позивачем абз. 16 ч. 2 ст. 41, п. 7 ч. 2 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції Закону № 4212-VI, що діє з 19.01.2013) та пункту 2.2. Порядку подання арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) обовязкових відомостей (інформації), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2013 № 130/5.

На підставі встановлених в ході перевірки відділом контролю за діяльністю арбітражних керуючих та супроводу процедур банкрутства було оформлено пропозицію № 10-14/6480 від 25.09.2014 та матеріали позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 та направлено на адресу Міністерства Юстиції України щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення.

Відповідно до Подання відділу контролю за діяльністю арбітражних керуючих та супроводу процедур банкрутства № 246 від 14.10.2014, матеріали позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 були направлені для розгляду за засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санкцією, ліквідаторів).

Згідно витягу з протоколу №21/11/14 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санкцією, ліквідаторів) 03.11.2014 року комісія вирішила застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження на підставі подання №246 від 14.10.2014 року.

Наказом від 17.11.2014 року №239/7 Міністерства юстиції України «Про накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження» накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження на арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Не погоджуючись з цим наказом в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на арбітражного керуючого ОСОБА_2, позивач оскаржив його до суду.

Суд вважає позовні вимоги необґрунтованими з огляду наступного.

Питання застосування до арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень і анулювання свідоцтв регулюється положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Закон №2343), Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013р. №1284/5, та Порядком видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 14.01.2013р. №93/5.

Так, статтею 105 Закону №2343 визначено, що дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обовязків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно ч. 2 ст. 106 Закону контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 р. N 228 затверджено Положення про Міністерство юстиції України (далі - Мін'юст), відповідно до пункту якого Мін'юст є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін'юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної правової політики, політики з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, з формування та забезпечення реалізації політики у сфері архівної справи, діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації, у сфері нотаріату, у сфері виконання кримінальних покарань, у сфері захисту персональних даних, у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Міністерство юстиції України є державним органом з питань банкрутства.

Пунктами 3, 10 Положення N 228 зазначено, що Мін'юст здійснює державну політику з питань банкрутства у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Водночас, відповідно до підпункту 50 пункту 4 Положення N 228 Мін'юст як державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих.

Крім того, відповідно до статті 3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» державний орган з питань банкрутства сприяє створенню організаційних, економічних, інших умов, необхідних для реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у тому числі процедур банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків; організовує систему підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); установлює вимоги для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); здійснює інші передбачені законодавством повноваження.

З огляду на наявні повноваження та з метою деталізації та уточнення порядку реалізації державним органом з питань банкрутства вищенаведених положень Закону Мін'юстом прийнято наказ від 27.06.2013 р. N 1284/5, яким затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Положеннями ст.3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якою визначені повноваження державного органу з питань банкрутства, прямо не передбачено право Мін'юсту здійснювати контроль за діяльністю арбітражних керуючих, проте, перелік повноважень не є вичерпним, зокрема, відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 3 Закону державний орган з питань банкрутства може здійснювати інші передбачені законодавством повноваження.

Відповідно до п. 1.3. Положення №1284/5, контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі арбітражний керуючий) здійснюють Мінюст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства. Мінюст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

Пунктом 1.4. Порядку №1284/5 визначено, що цей Порядок встановлює: процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обовязки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки;порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Згідно п. 2.1., 2.2 визначено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Пунктом 2.6. Порядку визначені підстави для проведення позапланової перевірки:

подання арбітражним керуючим письмової заяви до органу контролю про проведення перевірки за його бажанням;

звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю;

виявлення недостовірності даних, заявлених у документах, поданих арбітражним керуючим для отримання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

неподання або подання не в повному обсязі в установлений строк арбітражним керуючим документів обовязкової звітності або виявлення недостовірності даних у документах обовязкової звітності, поданих арбітражним керуючим;

перевірка виконання арбітражним керуючим розпоряджень, виданих за результатами проведення планових чи позапланових перевірок органом контролю;

встановлення Дисциплінарною комісією невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства, зазначеного в пункті 2.2 цього розділу, та направлення звернення (скарги), що було(а) підставою для проведення відповідної позапланової перевірки, для проведення додаткового контролю;

рішення Дисциплінарної комісії щодо проведення органами контролю додаткового контролю на підставі заяв та скарг, які надійшли на розгляд Дисциплінарної комісії;

виявлення Мінюстом або територіальним органом з питань банкрутства у процесі реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства ознак невиконання чи неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього обовязків;

невиконання арбітражним керуючим вимог рішень (ухвал, постанов) господарського суду у справах про банкрутство.

Позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мінюсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами пятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

Разом з чим, згідно пп. 50 п. 4 Положення N 228 Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Згідно абз.5 пункту 2.6 Порядку № 1284/5 підставою для проведення позапланової перевірки є неподання або подання не в повному обсязі в установлений строк арбітражним керуючим документів обов'язкової звітності або виявлення недостовірності даних у документах обов'язкової звітності, поданих арбітражним керуючим.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового розгляду, свідчить, що встановлення таких підстав для проведення позапланової перевірки діяльності арбітражних керуючих не виходить за межі вимог Закону, оскільки відповідно до вимог статей 102, 103 цього Закону та Положення № 228, Мін'юст, як державний орган, який здійснює державну політику з питань банкрутства, організовує систему підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), установлює вимоги для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та за результатами складеного кваліфікаційного іспиту видає офіційний документ (свідоцтво), який надає право особі здійснювати діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), про що вносить запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Таким чином, якщо орган наділений повноваженнями видавати документ дозвільного характеру на здійснення певних функцій, цей же орган має право і контролювати дотримання вимог закону при здійсненні цих функцій особою, яка отримала такий дозвіл.

Окрім того, оскільки Мін'юст відповідно до абзацу 16 частини першої статті 1 Закону є учасником у справі про банкрутство, користується процесуальними правами та несе процесуальні обов'язки учасника у справі про банкрутство (пп. 50 п. 4 Положення N 228), і як учасник у справі, у разі виявлення ознак невиконання чи неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов'язків, може ініціювати перевірку діяльності арбітражного керуючого.

Таким чином, посилання позивача на невідповідність приписів Порядку № 1284/5 вимогам Закону безпідставні та не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач мав законні підстави для призначення проведення позапланової перевірки діяльності позивача з огляду неподання ним у встановлений строк документів обовязкової звітності згідно з абз. 5 п. 2.6 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5.

Факт вчинення порушення позивачем не заперечується.

За результатами розгляду питання подання арбітражним керуючим ОСОБА_2 до ГУЮ в Одеській області обов'язкових відомостей (інформації) для їх внесення до Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, встановлено неподання у встановлений строк документів обов'язкової звітності, що слугувало фактичною підставою для видання спірного наказу, що повністю підтверджується матеріалами справи.

Щодо невідповідності п.2.6 Порядку №1284/5 вимогам ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ст.106), колегія суддів звертає увагу на те, що у встановленому законодавством порядку, тобто шляхом оскарження до суду цього нормативно-правового акту (в цілому або в частині) п.2.6 Порядку не скасовувався та не визнавався нечинним.

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 після одержання повідомлення про перевірку та її початку не оскаржив дії третьої особи вчинені на реалізацію положень п.2.6 Порядку у вигляді призначення позапланової перевірки.

На момент звернення до суду із позовом перевірку закінчено та завершена процедура притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, результати перевірки реалізовані шляхом видання оскаржуваного наказу.

Наказ №239/7 від 17.11.2014р. виданий відповідно до ч.3 ст.107 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якою передбачено, що державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Отже незаконність (уявна) проведення позапланової перевірки в будь-якому разі не може впливати на висновки про правомірність оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України стосовно ОСОБА_2, оскільки факт вчинення порушення ним норм абз.16 ч.2 ст.41, п.7 ч.2 ст.98 Закону про банкрутство, п.2.2 Порядку подання арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) обов'язкових відомостей (інформації), затвердженого наказом Міністерства юстиції України №130/5 від 18.01.2013р., стосовно подання інформації по ТОВ «Нова зірка», Кредитній спілці «Морське кредитне товариство» у квітні 2014р. за березень 2014р. позивачем заперечується та не спростований, а також повністю підтверджується наданими відповідачем належними та допустимими доказами.

Стосовно посилань позивача на пропуск строку притягнення до дисциплінарної відповідальності суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно ст. 108 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» Дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики.

Згідно ч.5 ст.107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до п.п 7.1, 7.2, 7.4, 7.5 Порядку визначено, що підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є:

встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей;

вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому;

невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю;

відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки;

грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута);

встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади;

винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Протягом пяти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом Мінюсту від органу контролю пропозиції структурний підрозділ Мінюсту готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома.

Подання повинно містити висновок структурного підрозділу Мінюсту щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

Дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

На думку позивача строк накладення дисциплінарного стягнення в даному випадку відраховується з листа ГУЮ в Одеській області від 30.04.2015 № 10-18/3137.

Пунктом 5.1., 5.4, 5.4.1, 5.4.2, 5.4.3 Порядку визначено, що в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю. Довідка за результатами перевірки складається з вступної, описової та резолютивної частин. У вступній частині міститься інформація про вид перевірки, підставу для її проведення, предмет перевірки, склад комісії, місце проведення перевірки, арбітражного керуючого, який перевірявся. В описовій частині Довідки міститься інформація щодо дослідження предмета перевірки з обовязковим посиланням на конкретні структурні елементи нормативно-правових актів та документи, що підлягали дослідженню. У резолютивній частині Довідки комісією підсумовуються результати перевірки та зазначаються:у разі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог законодавства - порушення та посилання на структурні елементи нормативно-правового акта, який порушено; порушення, які підлягають усуненню, та порушення, усунення яких є неможливим (арбітражним керуючим пропущено строки виконання повноважень, встановлені порушення, які були допущені на попередній стадії процедури банкрутства, тощо); дата, до якої комісією приймаються пояснення, зауваження, заперечення до Довідки або інформація про усунення порушень, зазначених у Довідці; дата, час та місце підписання акта перевірки (з урахуванням строку підготовки висновку щодо відповідності Довідки та доданих до неї документів законодавству).

Згідно п. 6.3., 6.6, 6.6.1, 6.6.2, 6.6.3 комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 7) (далі - акт перевірки) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки. Акт перевірки складається з вступної, описової та резолютивної частин. У вступній частині міститься інформація про вид перевірки, підставу для її проведення, предмет перевірки, склад комісії, місце проведення перевірки, арбітражного керуючого, щодо якого здійснюється перевірка, та реквізити Довідки. В описовій частині акта перевірки містяться інформація про виявлені під час перевірки порушення, які наводяться відповідно до резолютивної частини Довідки, оцінка пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, та усунення арбітражним керуючим зазначених у Довідці порушень. У разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобовязано надіслати Довідку до Мінюсту для проведення її аналізу, описова частина акта перевірки повинна містити інформацію з Висновку. У резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень, а також Висновку (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобовязано надіслати Довідку до Мінюсту для проведення її аналізу) робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого. У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються. У резолютивній частині акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

Таким чином, дисциплінарний проступок вважається таким, що вчинений, лише після встановлення його у резолютивній частині акта перевірки. Отже, датою виявлення проступку, вчиненого арбітражним керуючим ОСОБА_2, є дата складання акту позапланової невиїзної перевірки, а саме 23.09.2014 року, при цьому рішення про накладення дисциплінарного стягнення, оформлене у вигляді наказу №239/7, прийняте 17.11.2014 року, тобто в межах двохмісячного строку, встановленого законодавством.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем доведена законність та обґрунтованість прийнятого наказу від 17.11.2014 року №239/7 в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на арбітражного керуючого ОСОБА_2, а правову позицію позивача суд вважає помилковою.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги арбітражного керуючого ОСОБА_2 задоволенню не підлягають у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління юстиції в Одеській області, про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Аракелян М.М.

Суддя Тарасишина О.М.

Суддя Харченко Ю.В.