Справа № 820/6266/15
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р.Справа № 820/6266/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.

прокурора Семченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська енерго-сервісна компанія" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2015р. по справі № 820/6266/15

за позовом Заступника прокурора Фрунзенського району міста Харкова Індустріальна об'єднана Державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська енерго-сервісна компанія"

про стягнення заборгованності,

ВСТАНОВИЛА:

18.06.2015 року Заступник прокурора Фрунзенського району м. Харкова в інтересах держави в особі Індустріальної Об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі-позивач) звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська енерго-сервісна компанія" (далі-відповідач) суму податкового боргу в розмірі 282 317,62 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська енерго-сервісна компанія" за рахунок коштів на рахунках у банках, що його обслуговують, суму податкового боргу в розмірі 282317,62 грн. на користь Державного бюджету України.

Відповідач не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2015 р. та винести нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилається на порушення норм матеріального та процесуального права та не врахування всіх обставин, що мають значення для справи.

В судове засіданні відповідач не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Позивач проти скарги заперечував, просив лишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ТОВ "Харківська енерго-сервісна компанія" перебуває на податковому обліку в Індустріальній ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Відповідачем до Індустріальної ОДПІ м. Харкова подані податкові декларації з податку на додану вартість від 22.12.2014р., 20.04.2015р. та 20.05.2015р. в яких самостійно визначено податкові зобов'язання з ПДВ, проте своєчасно не сплачені. (а.с.9-16)

02.09.2014 року Індустріальною ОДПІ м. Харкова винесено податкову вимогу № 3095-25 на суму 180 111,92 грн. у зв'язку з несвоєчасністю погашення самостійно задекларованих (узгоджених) податкових зобов'язань, яка вручена відповідачу 04.09.2014 року.(а.с.21)

З моменту винесення податкової вимоги податковий борг не переривався, станом на час звернення до суду заборгованість відповідача з самостійно задекларованих податкових зобов'язань з податку на додану вартість по деклараціях від 22.12.2014 року, від 20.04.2015 року та 20.05.2015року з податку на додану вартість становить 268 958,20 грн. , що підтверджується облікової карткою платника податку, довідкою ДПІ.

Задовольняючи позов суду першої інстанції виходив з того, що платником податків самостійно не погашено суму податкових зобов'язань у встановлені строки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до п. 46.1. ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України коли платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, то така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України зазначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п. 59.3. ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення ( п. 59.4. ст. 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 129.1.1. ст. 129 Податкового кодексу України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів погашення заборгованості по самостійно визначеним податковим зобов'язанням, а отже наявні підстави для його стягнення в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо складання податкової вимоги в розмірі меншому, ніж заявлено позов, колегія суддів вважає помилковими.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

За правилами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим відповідно до пункту 59.5 цієї ж статті Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

В силу вимог підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо, зокрема сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Таким чином, надіслана платникові податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. При цьому чинним податковим законодавством України не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу.

Отже, якщо податковим органом направлено податкову вимогу щодо раніше існуючого податкового боргу , а після цього сума податкового боргу збільшилася на суму новоствореного податкового боргу, у податкового органу не виникає обов'язку надсилати платникові податку податкову вимогу на суму збільшення.

У такому разі право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу - на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги щодо не з'ясування судом розміру податкового боргу відповідача станом на липень 2015р. колегія суддів вважає, такими що спростовуються матеріалами справи, тому як судом під час розгляду справи досліджувалася облікова картка платника податку , довідку податкового органу про наявність боргу, які підтверджують наявність боргу.

Крім того, відповідачем не надано доказів сплати зазначеного податкового боргу як, станом на липень 2015р. так і на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а отже рішення суду про стягнення податкового боргу в примусовому порядку є законним та обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо неправомірного прийняття органом податкової вимоги.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська енерго-сервісна компанія" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2015р. по справі № 820/6266/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2015 р.