Справа № 804/18593/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 рокусправа № 804/18593/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу приватного підприємства «Спецстройсистема»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року

у справі № 804/18593/14

за позовом приватного підприємства «Спецстройсистема»

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Спецстройсистема» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо спонукання укласти Договір «про визнання електронних документів», що не відповідає Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку;

- зобовязати відповідача укласти Договір «про визнання електронних документів» за формою згідно Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку;

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо спонукання підприємства підписати варіант ОСОБА_1 про визнання електронних документів, який не відповідає ОСОБА_1, визначеному в Додатку №1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку. Фактично позивач позбавлений права на подання звітності в електронному вигляді та права на реєстрацію податкових накладних, що в свою чергу перешкоджає здійсненню господарської діяльності підприємства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано безпідставністю посилань позивача, що примірники ОСОБА_1 «Про визнання електронних документів», отримані 20.11.2014, не відповідали змісту Примірного ОСОБА_1 «Про визнання електронних документів», що міститься в Додатку 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку. В ході розгляду справи зясовано, що у підписанні ОСОБА_1 від 24.11.2014 податковим органом відмовлено у зв'язку з виявленими розбіжностями в реквізитах ОСОБА_1 і баз даних ДПС, які встановлені відповідачем 01.12.2014.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити позов. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані обставинами, наведеними в адміністративному позові. Позивач зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки діям податкового органу, які позивач вважає свавіллям та самоуправством, такими, що виходять за дозволені рамки, що є недопустимим, внаслідок чого позивач позбавлений права на подання звітності в електронному вигляді та права на реєстрацію податкових накладних, а тому є підстави для задоволення позовних вимог ПП «Спецстройсистема».

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV (в редакції на момент виникнення спірних відносин) електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011, затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційному звязку.

У пункті 1 розділу ІІ вказаної Інструкції № 233 встановлено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

За приписами п.п.5, 6 розділу ІІІ Інструкції № 233 платник податків:

отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці;

отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді;

ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки);

надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії;

після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Орган ДПС, де зареєстрований платник податків, на його запит:

видає два примірники договору;

записує на електронний носій платника податків безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді;

приймає від платника податків підписані та скріплені печаткою (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки) два примірники договору та електронний носій з посиленими сертифікатами відкритих ключів;

звіряє реквізити, вказані у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС. У разі невідповідності реквізитів повертає платнику податків його електронний носій та надані примірники договору;

після підписання договору вносить відповідний запис до журналу обліку договорів про визнання електронних документів з платниками податків та видає платнику податків один примірник договору.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 24.11.2014 ПП «Спецстройсистема» звернулось до ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська з листом, в якому повідомив про направлення для підписання двох примірників ОСОБА_1 «Про визнання електронних документів» від 24.11.2014 № 241120141 та посиленого сертифікату відкритих ключів на електронному носієві з проханням підписати Договір та направити на його адресу один примірник ОСОБА_1 (а. с.78).

01.12.2014 ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська на адресу позивача надано відповідь № 42200/04-63-180, в якій повідомила, що станом на 01.12.2014 підприємство знаходиться в стані 9 (направлено повідомлення про встановлення місцезнаходження), у зв'язку із чим, укладання ОСОБА_1 «Про визнання електронних документів» можливо тільки після підтвердження підприємства за місцем реєстрації (а. с.76).

При цьому, матеріали справи містять довідки ОУ ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська від 20.10.2014 та 18.11.2014 про не встановлення ПП «Спецстройсистема» за місцем знаходження (м.Дніпропетровськ, ж/м Сокіл б.5, кв.48) (а. с.92, 95) та повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 20.10.2014 і 24.11.2014, направлені податковим органом до Реєстраційної служби (а. с.93, 94).

Також матеріали справи містять докази того, що 04.12.2014 позивачем до Реєстраційної служби подано Реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на підставі якої державним реєстратором внесено запис №9048236 від 04.12.2014 про підтвердження місцезнаходження юридичної особи (а. с.85).

Дії відповідача щодо відмови в укладанні направленого йому позивачем ОСОБА_1 «Про визнання електронних документів» не оскаржені, предметом оскарження є дії ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо спонукання позивача укласти Договір про визнання електронних документів, який, за позицією позивача, не відповідає Інструкції № 233.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачається не лише обов'язок субєкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

Проте, всупереч ч.1 ст.71 КАС України, позивачем не наведені, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту спонукання позивача укласти запропонований відповідачем варіант ОСОБА_1, незаконності дій відповідача, вчиненнях по відношенню до позивача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ПП «Спецстройсистема» ані в адміністративному позові, ані в апеляційній скарзі не зазначає конкретних умов наданого податковим органом до підписання ОСОБА_1 «Про визнання електронних документів», які не відповідають Примірному договору, наведеному у Додатку № 1 до Інструкції № 233.

Так позивач зазначає, що договір, що нав'язує ДПІ, взагалі не відповідає примірному договору, що передбачено Інструкцією, а тому слід зобов'язати Відповідача укласти саме той договір, що передбачений чинним законодавством.

Проте, в результаті дослідження наданих відповідачем для підписання позивачу ОСОБА_1 «Про визнання електронних документів» (а.с.12, 13; 27-30) на предмет відповідності Примірному договору про визнання електронних документів (Додаток 1 до Інструкції № 233), апеляційним судом встановлено відмінності лише у викладенні пункту 4 розділу 6, а саме:

в Примірному договорі пункт 4 розділу 6 викладено наступним чином: орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації».

В ОСОБА_1 «Про визнання електронних документів», наданих для підписання відповідачем позивачу, пункт 4 розділу 6 викладено наступним чином:

« 4. Орган Міндоходів має право тимчасово припинити виконання зобов'язань, передбачених п.3 цього Договіру у випадках:

4.1 ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих;

4.2 зміни Платником податків свого місцезнаходження або місця проживання;

4.3 у інших випадках порушення чинного законодавства.

Таке припинення виконання зобов'язань діє до моменту усунення наведених в п.п.4.1-4.3 обставин».

Отже, відповідачем доповнено Договір про визнання електронних документів пунктом, який надає право податковому органу тимчасово припиняти виконання своїх зобов'язань за цим ОСОБА_1, зокрема, у випадку зміни Платником податків свого місцезнаходження або місця проживання.

При цьому, колегія суддів зауважує, що підпункт 16.1.11. пункту 16.11 статті 16 ПК України зобовязує платника податків повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи-підприємця, а Договір про визнання електронних документів містить графи для заповнення платником податків даних щодо місцезнаходження юридичної особи, відповідність якого реєстраційним даними платника податків в органах ДПС, повинні перевіряти останні і у разі невідповідності реквізитів повертати платнику податків його електронний носій та надані примірники договору у відповідності до п.6 р.ІІІ Інструкції № 233.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що примірні договори носять рекомендаційний характер для осіб, які ці примірні договори використовують у своїй діяльності.

Також колегія суддів враховує, що Договір про визнання електронних документів, наданий для підписання відповідачем позивачу, в установленому порядку не визнано недійсним з підстав невідповідності положенням чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про не доведення позивачем факту, що саме дії податкового органу щодо спонукання до укладання ОСОБА_1 про визнання електронних документів в редакції відповідача стали підставою позбавлення підприємства права на подання звітності в електронному вигляді і права на реєстрацію податкових накладних.

За наведених обставин, колегія суддів, як і суд першої інстанції, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПП «Спецстройсистема».

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Спецстройсистема» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року у справі № 804/18593/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко