Справа № 804/13950/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 рокусправа № 804/13950/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року

у справі № 804/13950/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ»

до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області

про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ» звернулось до суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.152) просило визнати незаконними та скасувати постанови №104 та №105 від 07.08.2014 про накладення стягнення на ТОВ «РУШ».

Позов обґрунтований порушеннями відповідачем порядку проведення перевірки (невідповідністю періоду проведення перевірки у повідомленні та направленні на проведення такої перевірки, ненаданням екземпляру акту перевірки товариству), а також тим, що представник позивача, який прибув 07.08.2014 до відповідача для розгляду справи за актом перевірки № 000028 від 13.02.2014, встановив, що кабінет був зачинений, а розгляд справи вже відбувся і було прийнято рішення. Крім того, Інспекція мала б, у разі порушення законодавства, скласти протокол про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст.155 Кодексу про адміністративне правопорушення України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовані постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області №104 від 07.08.2014 про накладення стягнення на ТОВ «РУШ» в розмірі 340 грн. та №105 від 07.08.2014 про накладення стягнення на ТОВ «РУШ» в розмірі 11 206,38 грн.

Постанову суду мотивовано тим, що поданими позивачем доказами підтверджено порушення відповідачем порядку розгляду матеріалів справи згідно акту перевірки № 000028 від 13.02.2014, а саме: п.4 Положення № 1177. Позивач був позбавлений права на участь у процесі прийняття рішення, у зв'язку з чим прийняття відповідачем оскаржуваних постанов не відповідає загальним принципам права, внаслідок чого постанови підлягають скасуванню.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову. Відповідач зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що твердження позивача про перебування його представника в Інспекції з метою участі у розгляді справи з 09 год. 55 хв. 07.08.2014 біля кабінету №213, який був зачинений, документально не підтверджений. Фактично Інспекція з питань захисту прав споживачів у Черкаській області на правах оренди платно користується частиною приміщення Черкаського обласного центру зайнятості, що підтверджується договором (копія договору за № 1170 в матеріалах справи). ОСОБА_1 прибув в першу чергу до Черкаського обласного центу зайнятості, а у 213 кабінеті, що знаходиться на 2 поверсі Інспекції працівниками здійснювався прийом громадян, тому твердження ОСОБА_1 не є достовірними. При цьому, всі заяви ОСОБА_1 були зареєстровані, і ніхто йому не відмовляв у їх прийнятті (за вх. №№1240/01-21, 1234/02- 05 07.08.2014 об 11: 40). Також у Інспекції є достатні матеріали доведення того, що акт надійшов до ТОВ «РУШ» 24.03.2014, а вимога про надання інформації про кількість та вартість одержаної для реалізації продукції під пунктами 1-103, 103/1, 104-128 в додатку № 7 про виконання припису № 000028 до акту перевірки одержана належним чином 14.05.2014. Крім того, відповідач зауважує, що листом від 16.07.2014 №01-21/1154 Інспекція повідомляла ТОВ «РУШ», що розгляд матеріалів справи згідно акту перевірки від 13.02.2014 відбудеться 07.08.2014 0 10:00 год., і за період між 16.07.2014 та 07.08.2015 не надходили жодні додаткові матеріали, клопотання, заперечення, що могли б бути враховані під час розгляду матеріалів справи.

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Черкаській області на підставі наказу № 117 від 20.12.2013, повідомлення про проведення перевірки № 28 від 30.01.2014 та направлення на перевірку № 35 від 13.02.2014 (т.1, а. с.11, 60) проведено позапланову перевірку магазину «ЄВА», який належить ТОВ «РУШ» і розташований за адресою: м.Черкаси, б.Шевченка, 208, за результатами якої складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 000028 від 13.02.2014 (т.1, а. с.12-16).

Перевірка проведена в присутності представника субєкта господарювання - керуючої магазином «ЄВА».

Актом перевірки в детальному описі виявленого порушення під час перевірки зафіксовано відсутність необхідної, доступної, достовірної інформації про продукцію, що зазначена в додатках № 7 під п.1-103, 103/1-128 (т.1, а. с.17-59), що є свідченням порушення підприємством ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», п.17 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833, п.16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених Наказом Мінекономіки України № 104 від 19.04.2007.

З метою усунення виявленого порушення, Інспекцією складено припис, яким товариство зобов'язано забезпечити наявність необхідної, доступної, достовірної, та своєчасної інформації на вищевказану продукцію з встановленням строку для надання інформації відповідачу - до 22.04.2014 (т.1, а. с.15).

Як зазначено на сторінці 2 припису (невідємна частина акту перевірки), з актом та приписом керуючу магазином ОСОБА_2 ознайомлено. Від підпису акту та заповнення розділів ІІ, ІІІ означена особа відмовилась.

На виконання вимог п.3.10 Порядку проведення перевірок у субєктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обовязкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 07.03.2012 № 310, примірник акту перевірки № 000028 з додатками (в тому числі приписом) направлений на адресу позивача 14.02.2014 рекомендованим листом з повідомленням, отриманий позивачем згідно інформації Дніпропетровської дирекції УДДППЗ «Укрпошта» 24.03.2014.

З огляду на відсутність станом на 22.04.2014 витребуваної від позивача інформації, відповідачем направлено товариству лист від 23.04.2014 № 01-21/656 з вимогою про надання письмової інформації про кількість та вартість одержаної для реалізації продукції до 06.05.2014 (т.1, а. с.112). Означений лист отриманий позивачем 14.05.2014.

У встановлений Інспекцією строк позивачем відомостей про кількість та вартість одержаної для реалізації продукції під пунктами 1 103,103/1, 104 128 в додатку № 7 про виконання припису № 000028 до акту перевірки не надано.

Листом № 01-21/1154 від 16.07.2014 Інспекція повідомила позивача, що розгляд матеріалів справи згідно акту перевірки від 13.02.2014 відбудеться 07.08.2014 о 10 год. за адресою м.Черкаси, вул.Крупської, 56, каб. № 213 (т.1, а. с.63).

07.08.2014 за результатами розгляду матеріалів справи згідно акту перевірки від 13.02.2014 Інспекцією прийнято постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів»:

- № 105 яким за порушення ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» у відповідності до п.7 ч.1 ст.23 вказаного Закону до Товариства застосовано штраф у розмірі 11206,38 грн. (т.1, а. с.9, 10);

- № 104, яким за невиконання припису у відповідності до п.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» до Товариства застосовано штраф у розмірі 340 грн. (т.1, а. с.7, 8).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність застосування до позивача штрафів за спірними постановами з огляду на недотримання відповідачем приписів п.4 Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 1177.

Згідно поданої до відповідача заяви вх.№1240/01-21 від 07.08.2014 представника ТОВ «РУШ» ОСОБА_1 (а. с.62), останній повідомив, що він о 09.55 год. 07.08.2014 з'явився у приміщення Інспекції м.Черкаси, вул.Крупської, 56 каб. № 213 для участі у розгляді матеріалів справи згідно акту перевірки № 000028 від 13.02.2014, проте вказаний кабінет був зачинений та у підсумку було повідомлено, що розгляд справи вже відбувся.

Факт прибуття представника позивача ОСОБА_1 до Інспекції 07.08.2014 близько о 10 год. також підтверджується зафіксованим відеозаписом з камери спостереження з Черкаського центру зайнятості, що знаходиться в одному приміщенні з Інспекцією, копія відеозапису наявна в матеріалах справи та який був досліджено в судовому засіданні, також, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 вказані обставини підтвердив, зазначив що, він був позбавлений можливості бути присутнім при розгляді матеріалів справи, надати пояснення, додаткові докази.

Отже, суд першої інстанції через встановлене порушення Інспекцією порядку розгляду матеріалів справи, позбавлення представника товариства бути присутнім при розгляді матеріалів справи, надати пояснення і додаткові докази відповідачу, визнав спірні постанови про накладення стягнень від 07.08.2014 №№ 104, 105 протиправними.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.91 №1023-XII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право:

давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів;

перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів.

За визначенням, наведеним у ч.8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 (в редакції на момент виникнення спірних відносин) припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону №1023-XII споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Дані, які повинна містити інформація про продукцію, визначені в п.п.1-12 ч.1 ст.15 вказаного Закону.

При цьому, у ч.2 ст.15 Закону № 1023-XII зазначено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Стаття 23 Закону № 1023-XII встановлює відповідальність за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Так, згідно п.п.7, 9 ч.1 вказаної статті у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за:

- відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Суть виявленого відповідачем під час перевірки порушення товариством вимог ч.1 ст.15 Закону № 1023-XII полягає у відсутності інформації про правила та умови ефективно і безпечного використання продукції, відсутності інформації про строк придатності (строк служби) товару, відсутності відомостей про умови зберігання, відсутності інформації про найменування та місцезнаходження виробника на державній мові, відсутності дати виготовлення, відсутності інформації про найменування нормативного документа, вимогам якого повинна відповідати продукція, інформації про назву товару, термін придатності. Також відповідач зазначає про невиконання позивачем вимог припису щодо усунення даного порушення.

Позивач, зі свого боку, зазначає про порушення порядку проведення перевірки, не надаючи жодного доказу, який би спростовував наявність зафіксованого в акті перевірки від 13.02.2014 порушення товариством вимог ч.1 ст.15 Закону № 1023-XII, а також свідчив би про виконання позивачем вимог припису щодо усунення даного порушення.

Предметом даного спору є питання правомірності спірних постанов, якими Інспекцією до товариства застосовані штрафні санкції, тобто необхідною умовою є встановлення наявності/відсутності у відповідача, як субєкта владних повноважень, законних підстав для застосування цих санкцій.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачається не лише обов'язок субєкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в установленому порядку не спростовано факт і суть виявленого відповідачем в ході перевірки порушення ч.1 ст.15 Закону № 1023-XII, яке стало підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно цьому ж Закону (на підставі п.7 ч.1 ст.23 Закону № 1023-XII за відсутність необхідної, доступної, достовірної, та своєчасної інформації про продукцію, в кількості 128-и найменувань, застосовано штраф у розмірі 11206,38 грн.; на підставі п.9 ч.1 ст.23 Закону № 1023-XII за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб спеціального уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів про усунення порушень прав споживачів, чим порушено вимоги застосовано штраф у розмірі 340 грн.).

Механізм реалізації ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» визначений в затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 1177 Положенні про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до п.4 вказаного Положення рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Положення, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку.

Питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб'єкта господарської діяльності. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб'єкта господарської діяльності про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на відсутність спростування позивачем зазначених відповідачем обставин, що слугували підставою для застосування до товариства штрафів, тобто за відсутності належних та допустимих доказів, які б спростовували зафіксовані в акті перевірки від 13.02.2014 порушення або свідчили про їх усунення на виконання припису відповідача, колегія суддів не вбачає законних підстав для скасування постанов про накладення стягнень від 07.08.2014 №№ 104, 105.

Порушення порядку розгляду матеріалів перевірки, на які посилається позивач, не можуть бути підставою для скасування спірних постанов без доведення їх протиправності по суті виявленого порушення.

У даному випадку розгляд матеріалів перевірки без участі представника товариства, враховуючи належне повідомлення товариства про місце, дату та час розгляду, не впливає на суть виявлених порушень, їх характер, та не звільняє позивача від обов'язку виконувати законні вимоги Інспекції.

Так, позивач про розгляд справи Інспекцією був повідомлений завчасно, жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. Як на момент проведення перевірки, так і на час розгляду справи Інспекцією у позивача були відсутні документи, які б свідчили про наявність необхідної, доступної, достовірної, та своєчасної інформації про продукцію, яка була предметом дослідження в ході проведеної відповідачем перевірки і знайшла своє відображення в акті перевірки № 000028.

Отже, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності свідчать про обізнаність товариства щодо суті виявлених в ході перевірки порушень та наявності часу щодо їх спростування або усунення.

В установленому порядку належними та допустимими доказами не доведено, що позивач був позбавлений можливості бути присутнім при розгляді матеріалів перевірки Інспекцією, надавати пояснення, додаткові докази, заперечення до моменту призначеної дати розгляду матеріалів справи 07.08.2014.

Подані позивачем з цього приводу докази не є достатніми для підтвердження певних обставин, оскільки за своєю суттю є лише складеними в односторонньому порядку представником позивача як зацікавленою особою документами (листами-заявами) без підтвердження наведених в них фактів.

Доводи позивача, підтримані судом першої інстанції, про те, що Інспекцією не складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст.155 Кодексу про адміністративне правопорушення України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки: по-перше, не наведено і не доведено звязку між не складенням відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення з притягненням підприємства до відповідальності, встановленої Законом України «Про захист прав споживачі» у вигляді штрафних санкцій.

Крім того, слід зазначити, що відповідальність за Законом України «Про захист прав споживачі» та відповідальність, передбачена Кодексом про адміністративне правопорушення України, стосується різного кола осіб.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що наведені позивачем обставини не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог про скасування спірних постанов про накладення стягнень.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, невірно застосував норми матеріального права, що призвело неправильного вирішення справи і відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 у справі № 804/13950/14 скасувати та прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко