Справа № 824/553/13-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2013-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2013 р. м. Чернівці Справа №824/553/13-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Григораша В.О.;

при секретарі судового засідання Дячуку Д.А.;

за участю:

позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області про скасування вимоги про сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) скасувати винесену Управлінням Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області (відповідач) вимогу №Ф-263 від 05.02.2013 року про сплату боргу по єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 4572,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.10.1992 року йому було видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А №072465. Після досягнення позивачем 45-річного віку, йому було призначено пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років на підставі ст. 55 Закону України від 28.02.1991 року "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Здійснюючи підприємницьку діяльність, з січня 2012 року позивач перейшов на спрощену систему оподаткування, одночасно позивач отримує пенсію за віком.

05.02.2013 року відповідачем винесено вимогу про сплату боргу №Ф-263, якою позивача повідомлено про необхідність сплати заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 4572,42 грн.

Згідно ч. 4 с. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Позивач зазначає, що починаючи з серпня 2011 року сплата єдиного внеску для пенсіонерів за віком передбачається виключно на добровільних засадах. Договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування з пенсійним фондом України позивач не укладав, а тому вимога про сплату боргу №Ф-263 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 4572,42 грн. є протиправною та підлягає скасуванню

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач не погоджуючись з позовними вимогами, подав письмові заперечення проти адміністративного позову, з таких підстав. Пунктом 3 статті 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 встановлено, що фізичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі, які обрали особливий спосіб оподаткування, також підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Позивачу було призначено пенсію після досягнення 45-річного віку, тобто зі зменшенням пенсійного віку на 10 років на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Отже позивач не є пенсіонером за віком в розумінні Закону України №1058.

Враховуючи вищезазначене, представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народилась 04 липня 1963 року, що підтверджується копією паспорту громадянина України виданого 04.09.2001 року Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 11-12).

21.10.1992 року позивачу видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), ОСОБА_3 А №072465 (а.с. 5).

01.07.2009 року позивач вийшов на пенсію за віком та отримав пенсійне посвідчення № довічно (а.с. 6).

Відповідно до ОСОБА_3 В04 №085008 позивач 18.08.2010 року зареєстрований Сторожинецькою районною державною адміністрацією Чернівецької області, як фізична особа-підприємець. Номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - 0015112 (а.с. 7).

З 01.01.2012 року позивач перейшов на спрощену систему оподаткування та є платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку ОСОБА_3 Б №217422 (а.с. 8).

05.02.2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області позивачу виставлено вимогу про сплату боргу №Ф-253 про сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 4572,42 грн. (а.с. 9). Згідно відповіді Чернівецької дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 04.03.2013 року №02-123, на запит позивача, лист із оскаржуваною вимогою про сплату боргу отриманий ним 01.03.2013 року (а.с. 10).

05.03.2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про роз'яснення за який період нарахована недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 4572,42 грн. та правову підставу нарахування недоїмки (а.с. 28).

За результатами розгляду вказаного звернення, листом від 11.03.2013 року позивача повідомлено, що статтею 5 Закону України від 09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 встановлено, що виключно Законом №1058 визначаються зокрема види пенсійних виплат, умови набуття права, пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа маж право на призначення пенсії за віком. Згідно п. 1 ст.9 Закону №1058 право на пенсію за віком настає тільки після досягнення пенсійного віку, а саме 60 років. Разом з тим з 14.12.2012 року позивачу надано статусу інваліда 3 групи по загальному захворюванню, що згідно законодавства звільняє позивача на період встановлення інвалідності від обов'язкової сплати єдиного страхового внеску. Але, що стосується суми в розмірі 4572,42 грн., яка нарахована на 2012 рік, то остання підлягає сплаті на загальних підставах (а.с. 27).

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаться Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI (Закон України № 2464-VI).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закон України № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

06.08.2011року набрала чинності ч. 4 ст. 4 Закону України № 2464-VI відповідно до якої, особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991року № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 ст. 12 Закону України № 1058-IV встановлено, що особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування протягом терміну, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, але не менше одного року (ч. 2 ст.12 Закону України № 1058-IV)

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач у відповідності до ст. 12 Закону України № 1058-IV уклав з Пенсійним фондом договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, а тому, позивач, як пенсіонер за віком, не є платником єдиного внеску.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що до позивача не може бути застосовано положення ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI, оскільки позивач не досяг 60-річного віку, тому що вказана норма не пов'язує звільнення від сплати єдиного внеску із досягненням особою пенсійного віку, а передбачає звільнення від сплати внеску всіх пенсіонерів за віком. Окрім того, зазначена норма не містить застережень щодо її не застосування до осіб, яким пенсію за віком призначено на пільгових умовах.

Згідно абз. 24 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Враховуючи те, що позивач отримує довічну пенсію за віком, не бере добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та одночасно є фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, то згідно ч. 4 ст. 4 Закону України № 2464-VI, яка в свою чергу не містить застережень щодо її незастосування до осіб, яким пенсію за віком призначено на пільгових умовах на підставі ст. 13 Закону України №1058-IV та ст. 55 Закону України №796-XII, вимога відповідача №Ф-263 від 05.02.2013 року про сплату боргу по єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2012рік в сумі 4572,42 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач при прийнятті спірного рішення діяв всупереч вимог ст. 19 Конституції України, та ч. 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятого ним рішення, в той час як позивач надав достатні та належні докази зворотного.

Судом встановлено, що спірним рішенням та діями відповідача порушені права та інтереси позивача, які підлягають відновленню.

Питання про розподіл судових витрат суд не вирішує, оскільки позивач згідно п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 72, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати вимогу Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області №Ф-263 від 05 лютого 2013 року про сплату недоїмки по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 4572,72 грн., як протиправну.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2013 року.

Суддя В.О. Григораш