Справа № К/9991/73431/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/73431/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10.06.2009р. та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29.06.2010р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про зобов'язання здійснити перерахунок призначеної раніше пенсії з моменту звільнення по грудень 2007 року виходячи із суми грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням у розмірі 61 %, з 01.01.2008р. із суми грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням - 4367,25 грн. у розмірі 61 %, стягнення недоплаченої пенсії за 2007 рік в розмірі 5700,02 грн. і за 2008 рік в розмірі 1528,52 грн. та стягнення компенсації втрати частини доходів в розмірі 921,50грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.06.2009р., яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29.06.2010р., позов задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно частини 3 статті 43 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 18.11.1986р по 10.11.1988р. позивач проходив службу в Збройних Силах України, а з 24.02.1995р. по 15.04.2007р. - в органах внутрішніх справ України.

Наказом МВС України від 16.07.2007р. №0010 позивача з 15.04.2007р. звільнено з органів внутрішніх справ України в запас Збройних Сил України на підставі пункту 64 «в» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (через обмежений стан здоров'я).

З 16.04.2007р. позивачу призначено пенсію у розмірі 56 % грошового забезпечення. При обчисленні позивачу пенсії відповідач керувався вимогами постанови КМ України від 17.07.1992р. №393 та статтею 37 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що пенсія позивачу має призначатися на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є спеціальним законом щодо пенсійного забезпечення, без урахування статті 37 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Так, пунктом 25 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» дію частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на 2007 рік зупинено.

Статтею 37 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» передбачено, що звільненим у 2006 - 2007 роках особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та членам їх сімей до грошового забезпечення для обчислення пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентна надбавка за вислугу років у розмірах, встановлених за останньою штатною посадою перед звільненням, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірі, що визначаються за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вказані положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» на час призначення пенсії позивачу були чинними, неконституційними не визначались.

Таким чином, призначаючи пенсію позивачу в 2007 році відповідач правомірно обчислював її з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік», а тому підстави для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відсутні.

В той же час, суди обгрунтовано прийшли до висновку, що відповідачем неправильно визначено відсотковий розмір належної позивачу пенсії, оскільки позивач звільнений зі служби за станом здоров'я, а тому за правилами пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» розмір пенсії позивачу повинен становити 61 % відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до статті 225 КАС України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині. За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень, які прийняті з порушенням норм матеріального права, та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду апеляційної інстанції та зміну рішення суду першої інстанції, оскільки у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 225, 230, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29.06.2010р. у даній справі скасувати.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10.06.2009р. змінити, виключивши з абзаців другого та третього резолютивної частини слова «із суми грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням».

В решті постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10.06.2009р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський