Справа № 815/3962/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3962/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового засідання - Гацанюк К.В.;

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2,

третя особа ГУ ДКСУ в Одеській області не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ТОВ «Таврія-В» до Одеської митниці ДФС України, третя особа ГУ ДКСУ в Одеській області про визнання неправомірними (протиправними) дій та скасування рішення, -

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ТОВ «Таврія-В» до Одеської митниці ДФС України, третя особа ГУ ДКСУ в Одеській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними (неправомірними) дії Одеської митниці ДФС України щодо оформлення картки відмови в прийнятті митному ї декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089 та дії щодо визначення митної вартості товару згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2;

- визнати протиправною (незаконною) та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089;

- визнати протиправними (незаконним) та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2.

На виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 09.02.2015 року № 154, укладеного між позивачем (покупець) та компанією GUANGZHOU SHOES YUEHUA CO., LTD., Китай (продавець) уповноважена особа декларанта (позивача) подала митну декларацію від 02.04.2015 року № /2015/007628 та документи з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару (взуття 32171 пара; торговельна марка Loufu; виробник GUANGZHOU YUEHUA SHOES CO., LTD.; країна виробництва Китай, УКТ ЗЕД НОМЕР_1).

02.04.2015 року на підтвердження митної вартості товару позивач до митної декларації додав наступні документи:

- зовнішньоекономічний контракт № 154 від 09.02.2015 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація № 1 від 09.02.2015 року;

- рахунок фактура (інвойс) № ТА14015 від 09.02.2015 року;

- банківський платіжний документ,що стосується товару від 23.03.2015 року;

- коносамент №від 16.02.2015 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.02.2015 року;

- пакувальний лист від 09.022015 року;

- навантажувальний документ № 142 від 23.03.2015 року;

- інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2761 від 16.02.2015 року;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 16.02.2015 року;

- сертифікат про походження товару загальної форми № 15С4403В5770/00387 від 09.03.2015 року;

- копія митної декларації країни відправлення № 06935653 від 10.02.2015 року.

Посадова особа відповідача запропонувала представнику позивача надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лиси) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Однак, зазначені документи не були надані через їх відсутність.

02.04.2015 року митний орган сформував картку відмови в прийнятті митному ї декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089 та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2.

Так, позивач не погоджується з даними рішеннями, просить його визнати його протиправним та скасувати, а також визнати протиправними дії щодо оформлення картки відмови в прийнятті митному ї декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089 та дії щодо визначення митної вартості товару згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.4-7).

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях, просив розглядати справу без його участі.(а.с.81-94).

Представник третьої особи до суду не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.20.2015 року позивач (покупець) та GUANGZHOU SHOES YUEHUA CO., LTD., Китай (продавець) уклали зовнішньоекономічний контракт № 154. Згідно з умовами контракту продавець зобовязується поставити покупцю товар на умовах поставки FOB-морський порт (Інкотермс 2010), у кількості, якості, асортименті і за ціною, вказаною в Проформі-Інвойсах, а покупець зобовязаний прийняти і оплатити товар на умовах обумовлених цим контрактом (а.с.12-20).

З метою виконання даного контракту представник позивача звернувся до митного органу та подав митну декларацію від 02.04.2015 року № /2015/007628 та документи для здійснення митного контролю та митного оформлення товару (взуття 32171 пара; торговельна марка Loufu; виробник GUANGZHOU YUEHUA SHOES CO., LTD.; країна виробництва Китай, УКТ ЗЕД НОМЕР_1) (а.с.132-133).

02.04.2015 року позивач на підтвердження митної вартості товару надав митному органу наступні документи:

- зовнішньоекономічний контракт № 154 від 09.02.2015 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація № 1 від 09.02.2015 року;

- рахунок фактура (інвойс) № ТА14015 від 09.02.2015 року;

- банківський платіжний документ,що стосується товару від 23.03.2015 року;

- коносамент №від 16.02.2015 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.02.2015 року;

- пакувальний лист від 09.02.2015 року;

- навантажувальний документ № 142 від 23.03.2015 року;

- інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2761 від 16.02.2015 року;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 16.02.2015 року;

- сертифікат про походження товару загальної форми № 15С4403В5770/00387 від 09.03.2015 року;

- копія митної декларації країни відправлення № 06935653 від 10.02.2015 року.

Митний орган запропонував представнику позивача надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Однак, зазначені документи не були надані через їх відсутність.

02.04.2015 року митний орган сформував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089 та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2.

Представник позивача звернувся до митного органу для випуску товарів у вільний обіг шляхом надання гарантій. Після цього відповідач випустив товари у вільний обіг. Позивач, також, сплатив митні платежі згідно з митною вартістю товарів визначеною декларантом різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів визначеною декларантом то сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною відповідачем.

16.06.2015 року позивач звернувся до митного органу з заявою про визнання митної вартості товарів, оформлених за митною декларацією від 02.04.2015 року № /2015/007628. До заяви позивач додав копії наступних документів: експертизу цінових умов зовнішньоекономічного контракту № 154 від 09.20.2015 року, надану листом ДП «Держзовнішінформ» № 10/127 від 15.06.2015 року та копію прейскуранту (прайс-листа) виробника товару.

Однак, 22.06.2015 року митний орган надав відповідь № 1401/10/15/70/25 щодо відсутності підстав для перегляду прийнятого рішення.

В процесі судового розгляду, суд встановив, що в поданих позивачем разом із митною декларацією документах містяться розбіжності. Крім того, надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, в п.1.4.8 контракту № 154 від 09.02.2015 року передбачено, що продавець під час відвантаження товару передає виконавчому представнику покупця (або надсилає на адресу покупця за допомогою DHL) оригінали всіх оформлених на товар документів, з одночасною відправкою за допомогою факсимільного звязку повноважному представнику покупця однієї копії належним чином оформленого відвантажувального документу, в тому числі прайс-листа (форми № 8, який складає невідємну частину Контракту) 2 оригінали та 1; копії експортної декларації, завіреної уповноваженим органом країни продавця (а.с.14).

Але в переліку документів, які були подані позивачем до Одеської митниці ДФС України для митного оформлення були відсутні оригінал та копія прайс-листа, а подана позивачем митна декларація країни відправлення від 10.02.2015 року № 006935653 не була завірена уповноваженим органом країни продавця.

Також в копії митної декларації країни відправлення від 10.02.2015 року № 006935653 вказані коди товарів які не співпадають із поданою до митного органу декларацією від 02.04.2015 року № /2015/007628. Даний факт позивач не заперечував.

Розбіжності у документах наявні також і щодо ваги товару. Зокрема, в копії митної декларації країни відправлення зазначена вага брутто 11094 кг., а в коносаменті та пакувальному листі 11097 кг.

Тобто, на підставі документів, які надав позивач митний орган не мав можливості визначити достовірність митної вартості товару, яку зазначив декларант.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, суд вважає, що при витребуванні додаткових документів щодо митної вартості товарів відповідач діяв правомірно. Проте, позивач не зміг надати запитані у нього документи через їх відсутність. Даний факт засвідчує запис здійснений уповноваженою особою декларант 02.04.2015 року (а.с.129).

Крім того, згідно з ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. А частиною 4. ст. 54 Митного кодексу України передбачені обовязки митного органу під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів. А саме:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

-у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

-у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

-у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Виконуючи покладені на нього законодавством обовязки щодо здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган проводив перевірку за допомогою спеціалізованих програмно-інформаційних комплексів Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС); інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю та інші.

Така перевірка є формою формато-логічного контролю та контролю із застосуванням системи управління ризиків, використання яких передбачено ст.337 Митного кодексу України.

Результати такого контроль також були враховані відповідачем при прийнятті спірних рішень. Зокрема, в судовому засіданні та в своїх письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що у даному випадку результати сформовані програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками визначили щодо позивача ризик заниження митної вартості. Даний ризик підтвердився за результатам перевірки документів проведеної митним органом.

Згідно з ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За результатами проведених консультацій між митним органом та позивачем було обрано резервний метод визначення митної вартості товару.

Дослідивши скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2 суд вважає, що воно відповідає вимогам законодавства. В ньому зазначені причини неможливості застосування другорядних методів. Зокрема зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів у даному випадку, не може бути використаний, у зв'язку з відсутністю у митного органу інформації щодо вартості операцій з ідентичними товарами - даних стосовно фізичних характеристик товару та якості та репутації на ринку. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті (ст.59 Митного кодексу України).

Крім того, зі змісту зазначеного рішення та аналізу ч.2 ст.55 Митного кодексу України суд робить висновок про його відповідність вимогам, які ставляться до такого роду рішень. Так, у ньому наведено достатнє обґрунтування причин за яких митну вартість не може бути визнано, визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для здійснення визначення митної вартості (а.с.96).

Також, пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У даному конкретному випадку, суд робить висновок, що до обставин справи має бути заснована дана норма та дії митного органу щодо оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089 правомірні.

Також, щодо прайс-листа, який був наданий позивачем митному органу разом із заявою про визнання митної вартості 16.06.2015 року № 272., то в процесі судового розгляду суд встановив, що він не містить інформації щодо всіх товарів, які заявлені у спірній митній декларації, відсутня дата його формування, не містить інформації щодо терміну дії цінової пропозиції. А тому даний лист не може бути розцінений як підтвердження митної вартості товарів.

Суд, також погоджується з відповідачем, що експертний висновок № 127 від 15.06.2015 року виконаний на основі лише документів, які позивач надав до митного оформлення та експерт посилається виключно на цінову політику фірми-виробника орієнтовану безпосередньо на позивача. Тобто, даний висновок не містить обєктивних даних на підтвердження митної вартості товару.

Отже, на думку суду, документи запитувані митним органом на підтвердження митної вартості товару позивач так і не надав.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність рішень та дій відповідача суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Митним кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Копії постанови направити сторонам.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 15 жовтня 2015 року.

Суддя О.Я. Бойко

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Копії постанови направити сторонам.

15 жовтня 2015 року.