Справа № 2а-1813/10
Суддя: Кучеренко В. Г.
Дата ухвалення: 2010-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2а1813/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2010 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді Кучеренко В.Г.

при секретарі Мойсіченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Черкаській області, інспектора ДПС відділу ДАІ м. Черкаси старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до УДАІ УМВС України в Черкаській області, інспектора ДПС відділу ДАІ м. Черкаси старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, свої вимоги мотивує тим, що 27.10.2009 р. в м.Черкаси на перехресті вул. Смілянська-Ільїна рухаючись транспортним засобом «Хонда Легенд» д/н НОМЕР_1 був зупинений Інспектором ДПС відділу ДАІ м.Черкаси старшим сержантом міліції - ОСОБА_2 Зі слів інспектора ДАІ, причиною зупинки стало порушення ним п.16.2 ПДР, а саме: ненадання переваги в русі пішоходу на пішохідному переході. Незважаючи на його заперечення, щодо порушення ПДР, інспектором ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення серії СА № 016880, на підставі якого винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СА № 047074, якою на нього на підставі ч. 2 ст.122 КУпАП накладено стягнення у розмірі 510 грн. 00 коп. Вважає постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню так як, в протоколі, на підставі якого винесено постанову, зазначено, що ним порушено вимоги п.16.2 ПДР. Даний пункт передбачає, що на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку. Порядок проїзду пішохідних переходів регулюється п.18.2 ПДР та передбачає, що на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Отже, даний пункт передбачає, що водій зобов'язаний зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, але не всім, а тим, для яких може виникнути перешкода чи небезпека. З врахування визначення понять небезпека та перешкода передбачених п.1.10 ПДР, можна зробити висновок, що обов'язок водія зупинитися виникає лише у тому випадку коли пішохід вимушений зупинитися, або змінити напрямок руху для того щоб, уникнути наїзду проїжджаючого пішохідний перехід автомобіля. В даному випадку, ПДР не було. Дана обставина зафіксована ним в протоколі, а саме в графі відведеній для пояснень водія. При проїзді ним пішохідного переходу небезпеки та перешкоди для пішоходів він не створював. Більш того, в момент наближення до пішохідного переходу пішоходів на ньому не було, оскільки вони знаходилися на тротуарі. Твердження інспектора ДАІ про порушення ним ПДР є суто суб'єктивним та не підтверджено доказами (показаннями свідків, показанням технічних приладів, які мають функції фото-, відео- зйомки, тощо). Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ст.18 ч.1 п.1 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року). 4.2 ст.19 КАСУ передбачено, що справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача. Вказану постанову він отримав лише в липні 2010 року в відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, після отримання вимоги від державного виконавця, тобто постанова йому вручена з порушенням строків передбачених ст. 285 КпАП України, за таких обставин просить суд поновити строк на оскарження постанови, як такий що пропущений з причин не які не залежали від нього.

На підставі викладеного просить суд поновити строк на оскарження постанови серії СА № 016880 від 27.10.2009 р. та скасувати її як незаконну.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не звився, надав суду заяву в якій позов підтримав та просив задоволити в повному обсязі з підстав вказаних в позовній заяві.

Відповідачі представник УДАІ УМВС України в Черкаській області та інспектор ДПС відділу ДАІ м. Черкаси старший сержант міліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином повідомлений судом про день і час розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до постанови інспектора ДПС відділу ДАІ м. Черкаси старший сержант міліції ОСОБА_2В серії СА № 016880 від 27.10.2009 р. на позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення СА № 016880, згідно якого позивач 27.10.2010 року близько 14 год. 20 хв. керував автомобілем Хонда д.н.з. НОМЕР_2 по вул.. Смілянська-Ільїна в м. Черкаси при повороті праворуч не надав переваги в русі пішоходу на пішохідному переході, чим порушив п.16.2 за що передбачена адміністративна відповідальність непередбачена ст.. 122 ч.2 КУпАП.

Постанову позивач отримав лише в липні 2010 року в відділі державної виконавчої служби ЧМУЮ, після отримання вимоги від державного виконавця, тобто постанова йому вручена з порушенням строків передбачених ст. 285 КпАП України, за таких обставин суд вважає, що строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин.

При винесенні постанови було грубо порушені його права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме йому не були розяснені його права, якими він міг скористатися. Всіх наданих йому законом прав він був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді ш про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і зйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В супереч ст.251 КУпАП інспектором ДАІ не зібрано достатньо доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.252 Кодексу України - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А тому, враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 12, 94, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст. ст. 251, 252, 256, 280, 287, 288, 289 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Поновити строк на оскарження постанови інспектора ДПС відділу ДАІ м. Черкаси старшого сержанта міліції ОСОБА_2В серії СА № 016880 від 27.10.2009 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Постанову інспектора ДПС відділу ДАІ м. Черкаси старшого сержанта міліції ОСОБА_2В серії СА № 016880 від 27.10.2009 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати.

Адміністративну справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено ст. 122 ч. 1 КпАП України.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: