Справа № 687/460/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року м.Київ К/800/26178/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі на постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 березня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі, у якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% заробітної плати позивача з 30 жовтня 2009 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань відповідно до довідки Чемеровецького районного центру зайнятості від 25 листопада 2014 року №20-04/924.

Постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі Хмельницької області щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувались та сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань відповідно до довідки Чемеровецького районного центру зайнятості від 25 листопада 2014 року №20-04/924, починаючи з 17 вересня 2014 року.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовано тим, що індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення до відпусток, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування повинні включатися до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії, тому дії відповідача щодо відмови в призначення та перерахунку пенсії позивача є протиправними.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, винести нове рішення.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 працював на посаді директора Чемеровецького районного центру зайнятості. Перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі з 30 жовтня 2009 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% від суми заробітку, з якого визначається розмір пенсії.

01 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки про складові заробітної плати від 25 грудня 2014 року №20-04/924.

Листом від 15 грудня 2014 року 67/14-12 ОСОБА_2 відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки виплата матеріальної допомоги та індексації не передбачені Законом України «Про державну службу» та не є складовими частинами заробітної плати.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) встановлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Абазом 3 ст.37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до ст.37-1 України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У ст.2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Так, відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі №21-125а13, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 06 листопада 2013 року у справі №21-350а13, від 04 березня 2014 року у справах №№21-3а14 та 21-14а14, від 03 червня 2014 року у справі №21-134а14, від 16 вересня 2014 року у справі №21-314а14, від 09 червня 2015 року №21-243а15.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі залишити без задоволення.

Постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 березня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді