Справа № 335/2012/15-а(2-а/335/60/2015)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 рокусправа № 335/2012/15-а(2-а/335/60/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередниченко В.Є.,
суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року у справі №335/2012/15-а(2-а/335/60/2015) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 04 листопада 2013 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
- визнати бездіяльність посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині не нарахування позивачу пенсії у відповідності до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції від 04.07.2002 року починаючи з 12.04.2005 року неправомірними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізької області нарахувати позивачу пенсію у відповідності до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції від 04.07.2002 року починаючи з 01.10.2010 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізької області всі документи, необхідні для призначення пенсії позивачу;
- застосувати при розгляду справи статтю 22 Конституції України та постанову Верховного Суду України від 06.02.2012 року.
Позов обґрунтовано тим, що оскільки позивач проходив військову службу в лавах збройних сил України у період з 06.08.1977 року по 15.05.1991 року тому, відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції від 04.07.2002 року, яким було передбачено, що військововслужбовці звільнені зі служби незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ мають право на пенсію за цим Законом, Отже він повинен був отримувати пенсію починаючи з 12.04.2005 року. Проте відповідачі у відповідь на заяви позивача від 15.10.2013 року щодо призначення йому пенсії відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції від 04.07.2002 року повідомили його про відсутність підстав для призначення пенсії, тому, що в «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» було внесено зміни, які позбавляють позивача права на пенсію за цим Законом.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року провадження у справі закрито.
Ухвала суду мотивована тим, що згідно з наданою інформацією Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області вих.4480/15 від 12.05.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 25.08.2009 року звертався до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з аналогічним адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання права на пенсію. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.11.2009 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.11.2011 року, постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.11.2009 року залишена без змін.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що підстави звернення до суду з позовом 25.08.2009 року не є аналогічними підставам для звернення до суду з позовом, що розглядається.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.
Тобто, підставою для закриття провадження з підстав визначених пунктом 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є наявність судового рішення, яке набрало законної сили з того самого спору і між тими самими сторонами.
Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 від 01.11.2013 року (а.с.2-5) підставою для звернення до суду з цим позовом стала відмова, у призначенні позивачу пенсії на підставі п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції від 04.07.2002 року за результатами розгляду заяв позивача від 15.10.2013 року. В якості відповідачів за вказаним позовом зазначено - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізької області та Запорізький обласний військовий комісаріат.
При цьому, як вбачається за змісту позовної заяви ОСОБА_1 від 22.05.2009 року (а.с.121,122), підставою для звернення до суду з позовом 25.05.2009 року стала також відмова у призначенні позивачу пенсії на підставі п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції від 04.07.2002 року за результатами розгляду заяви позивача від 24.04.2009 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В якості відповідачів за вказаним позовом також зазначено - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізької області та Запорізький обласний військовий комісаріат.
Тобто, у справі, що розглядається позивач звернувся до суду з позовом до тих самих відповідачів з тих самих підставі, що і у справі яка розглядалася раніше, оскільки підставами для цих звернень стали неправомірні дії відповідачів щодо «не нарахування» позивачу пенсії на підставі п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції від 04.07.2002р.
Подання позивачем заяв щодо призначення пенсії в різний час та перехід права на призначення пенсії від Запорізького обласного військового комісаріату до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області не змінює сутність спору.
Враховуючи те, що однією з умов для закриття провадження з підстав визначених пунктом 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є наявність судового рішення, яке набрало законної сили з того самого спору, а також те, що у справі, що розглядається позивач звернувся до суду з позовом з тих самих підстав як і у справі, що розглядалася раніше, суд апеляційної інстанції зробив погоджується з обґрунтованістю висновків суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 199, 200, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року у справі №335/2012/15-а(2-а/335/60/2015) без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Повний текст ухвали виготовлений 19 жовтня 2015 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко