Справа № 808/3700/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2015 рокусправа № 808/3700/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Білак С.В. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у справі № 808/3700/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрест» до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрест» (далі Товариство або ТОВ «Укрест») звернулось із позовом до суду, в якому просило визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області податкові повідомлення - рішення від 21 квітня 2015 року №016, яким ТОВ «Укрест» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 15989,15 грн. та № 017, яким збільшено грошове зобов'язання з ввізного мита на загальну суму 79945,64 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року даний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішення суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою. Апелянт зазначає, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права, оскільки товар який ввозився на митну територію України підлягає класифікації за кодом (ставка ввізного мита 5%), як про це вказано у рішенні митного органу від 15 травня 2014 року №КТ-112050000/2014/009914. В зв'язку з чим просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги виходить з наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «Укрест» вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при ввезені товарів на митну територію України.

Результати такої перевірки зафіксовані у акті від 01 квітня 2015 року №11/005/15/08-01/, у висновках якого зазначено, що Товариством при митному оформленні товару «стандартний затверджувач для фенольних та фуранових смол: Harter Rapid 03» та «стандартний затверджувач для фенольних та фуранових смол: Harter Rapid Х 09» за митними деклараціями від 19.12.2012 №112050000/2012/029125, від 24.12.2012 №112050000/2012/029523, від 28.01.2013 №112050000/2013/001414, від 12.02.2013 №112050000/2013/002650, від 26.02.2013 №112050000/2013/003897, від 11.03.2013 №112050000/2013/004960, від 28.03.2013 №112050000/2013/006791, від 08.04.2013 №112050000/2013/007778, від 18.04.2013 №112050000/2013/008950, від 07.05.2013 №112050000/2013/010613, від 10.09.2013 №112050000/2013/023720, від 24.10.2013 №112050000/2013/028178, від 24.10.2013 №112050000/2013/028181, від 11.11.2013 №112050000/2013/029944, від 25.11.2013 №112050000/2013/031622, від 16.12.2013 №112050000/2013/034148, від 16.12.2013 №112050000/2013/034189, від 17.01.2014 №112050000/2014/000582, від 10.02.2014 №112050000/2014/002203, від 05.05.2014 №112050000/2014/010527, від 14.05.2014 №112050000/2014/011149 (далі - митні декларації) неправомірно визначено код імпортованого товару за УКТЗЕД (ставка ввізного мита 0%), замість коду передбаченого чинним законодавством - УКТЗЕД (ставка ввізного мита 5%), що є порушенням вимог 1, 6 основних правил інтерпретації товарів, затверджених Законами України «Про митний тариф України», пояснень до товарних позицій 2904 та 3824 УКТЗЕД, затверджений наказом Держмитслужби від 30.12.2010 №1561, наказу Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 №15 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», що в свою чергу призвело до заниження податкового зобов'язання на загальну суму 95 934,79 грн.

На підставі зазначеного Акту перевірки, 21 квітня 2015 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення - рішення № 016 (а.с.21), яким ТОВ «Укрест» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 15989,15 грн. та № 017 (а.с.22), яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з ввізного мита на загальну суму 79945,64 грн.

Не погодившись з такими рішеннями, позивач оскаржив їх до суду, правомірність винесення яких і стало предметом розгляду у даній справі.

Вирішуючи спірні правовідносини та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з безпідставності податкових повідомлень - рішень, оскільки митний орган, при прийманні вантажно-митних декларацій під час здійснення митних процедур вже прийняв рішення про віднесення товару до певного коду товарної номенклатури та пропустив його на митну територію України, тому в подальшому не наділений повноваженнями донараховувати податкові зобов'язання у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару.

Колегія суддів апеляційної інстанції виходячи з фактичних обставин справи, погоджується з такими висновками суду та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 69 МК України незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи. Такий контроль здійснюється на підставі письмового розпорядження керівника митного органу або особи, яка його заміщує.

Пунктом 35 статті 1 МК України визначено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов'язаних відповідно до пункту 19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 313 МК України класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Відповідно до ч.7 ст.69 Митного кодексу України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Аналізуючи наведені норми колегія суддів зазнає, що якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мають правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство під час імпортування товару - «стандартний затверджувач для фенольних та фуранових смол: Harter Rapid 03» та «стандартний затверджувач для фенольних та фуранових смол: Harter Rapid Х 09» в період з 19 грудня 2012 по 14 травня 2014 застосовувало код за УКТЗЕД на підставі рішення Запорізької митниці від 19.12.2012 №КТ-112-2012 (а.с.23-25). Тобто, позивач імпортуючи товар та визначаючи його за кодом діяв правомірно, оскільки керувався чинним на той момент рішенням митного органу.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що рішення Запорізької митниці від 19.12.2012 №КТ-112-2012 про визначення коду товару було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Слід також зазначити, що після того як рішенням Запорізької митниці від 15.05.2014 р. №КТ-112050000/2014/009914, яким рішення Запорізької митниці від 19.12.2012 №КТ-112-2012 відкликано та одночасно визначено код товару - «стандартний затверджувач для фенольних та фуранових смол: Harter Rapid 03» та «стандартний затверджувач для фенольних та фуранових смол: Harter Rapid Х 09» за УКТЗЕД , позивач при імпорті зазначеного товару класифікує його за цим кодом. В даному випадку прийняте відповідачем рішення від 15.05.2014 р. не має зворотної сили.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог відповідає фактичним обставинам справи.

А відтак, оскільки всі обставини, що входять до предмета доказування у справі, встановлені судом першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження наявних у справі доказів, які відповідають ознакам належності та допустимості, і цим обставинам дана правильна юридична оцінка, колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в мажах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у справі № 808/3700/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.В. Білак

Суддя: І.В. Юрко