Справа № 336/8793/14-а(2-а/336/226/2014)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2015 рокусправа № 336/8793/14-а(2-а/336/226/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2014 року у справі №336/8793/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському районі про визнання дій протиправними та стягнення щорічної разової допоги, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському районі в якому просив:

- визнати протиправними дії Відповідача під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»;

- стягнути з управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському районі одноразову щорічну допомогу до 5 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком за 2014 рік з урахуванням раніше виплаченої суми;

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що бездіяльність Відповідача по нарахуванню та виплаті разової грошової допомоги до 5 травня 2014 року у розмірі меншому, ніж визначено ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2014 року адміністративний позов було задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському районі щодо недоплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2014 рік як учаснику бойових дій та зобов'язано Відповідача нарахувати до 5-го травня за 2014 рік як учаснику бойових дій у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком на підставі положень ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та вже виплаченої пенсії.

Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що управління не визначає розмір грошової допомоги до 5-го травня, а тільки здійснює її виплату в тих розмірах, які передбачаються та розраховуються кожного бюджетного року КМУ в проекті до державного бюджету.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському районі, як учасник бойових дій.

20.10.2014 року Позивач звернувся до управління із заявою про надання інформації щодо нарахування та виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій протягом 2010-2014 років та провести виплати у розмірах встнановлегих законодавством.

Листом від 07.11.2014 року №Д-70 управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району повідомило, що Позивачу у 2011 році була перерахована грошова допомога у розмірі 460.00 грн., яка визначена Постановою КМУ від 04.04.2011 року №341, у 2012 році була перерахована грошова допомога у розмірі 675.00 грн., яка визначена Постановою КМУ від 28.12.2011 року №1381 (із змінами до неї від 05.04.2012 року); у 2013 році грошова допомога до 5 травня була перерахована у розмірі 745.00 грн., яка визначена постановою КМУ від 13.03.2013 року; у 2014 році у розмірі 795.00 грн., яка визначена Постановою КМУ від 16.04.2014 року №102.

Не погодившись з розмірами грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні розміру разової грошової допомоги до 5-травня учасникам бойових дій застосуванню підлягають норми п.22 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто дана допомога повинна бути нарахована і виплачена у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Згідно прийнятого 25.01.2012 року рішення Конституційного Суду України №3-рп/2012, яким встановлено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються Законами України, а також нормативно-правовими актами відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №102 від 16.04.2013 року «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"», встановлено, що учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 795 гривень.

Отже, у 2014 році розміри грошової допомоги до 5 травня встнолюються положеннями постанови Кабінету Міністрів України та для учасників бойових дій становлять 795 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується Позивачем, управлінням за 2014 рік було здійснено нарахування йому разової допомоги до 5 травня у розмірі 795 гривень, що безпосередньо кореспондується з приписами чинного законодавства.

Таким чином, управлінням праці та соціального захисту населення Самарської у м. Дніпропетровську ради при здійсненні виплат разової допомоги до 5 травня за 2014 рік діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначенні чинним законодавством.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2014 року була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2014 року у справі №336/8793/14-а - скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко