Справа № 816/3860/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3860/15

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іваненка С.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А. С.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 обласного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 обласний центр зайнятості (надалі також позивач) звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3, відповідач) про стягнення коштів в сумі 107,35 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідачем порушено вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Зазначав, що відповідач порушив умови договору щодо професійного навчання, у зв'язку з чим кошти, витрачені на професійне навчання підлягають поверненню.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень, клопотань суду не надав.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом визнано за можливе розглядати справу за даної явки на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, в порядку статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що 04 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 міського центру зайнятості як така, що шукає роботу /а.с. 7/. 06 лютого 2015 року на підставі заяви відповідачу присвоєно статус безробітнього /а.с. 14/.

16 лютого 2015 року, на підставі заяви ОСОБА_3, копія якої наявна в матеріалах справи /а.с. 8/, між ОСОБА_1 міським центром зайнятості та відповідачем укладено договір № 00005 щодо направлення ОСОБА_3 на професійне навчання за професією верстатних широкого профілю для проходження повного курсу перепідготовки відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм зі строком навчання 876 годин, з 17 лютого 2015 року до 06 серпня 2015 року у Професійно-технічне училище № 4 /а.с. 9-10/.

17 лютого 2015 року на підставі наказу № 1 "З-СНН" "Про зарахування до складу слухачів з числа незайнятого населення за укладеним договором з ОСОБА_1 обласним центром зайнятості" відповідача зараховано на професійне навчання з 17 лютого 2015 року в групу В-1 /а.с. 12/.

Розпорядженням директора Професійно-технічного училища № 4 від 12 березня 2015 року № 1 "В-СНН" ОСОБА_3 відраховано з 12 березня 2015 року зі складу слухачів, які навчалися за професією "Верстатних широкого профілю", група В-1 за систематичні пропуски занять /а.с. 13/.

Згідно з пунктами 3.1.1. та 3.1.2. договору від 16 лютого 2015 року № 00005, у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю), безробітний відшкодовує Територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотньому напрямку, проживання у період навчання. Якщо громадянин відмовляється добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Як вбачається з частини другої статті 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" одним з видів соціальних послуг є професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України "Про зайнятість населення" професійне навчання зареєстрованих безробітних - професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, підвищення конкурентоспроможності на ринку праці, що здійснюються за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Порядок професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, разом з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, молоді та спорту та за погодженням з репрезентативними всеукраїнськими об'єднаннями організацій роботодавців відповідно до законодавства про соціальний діалог.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 35 Закону України "Про зайнятість населення" професійне навчання зареєстрованих безробітних організовується територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на замовлення роботодавця або для самозайнятості, провадження підприємницької діяльності з урахуванням побажань безробітних і здійснюється у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31 травня 2013 року № 318/655, у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання.

Судом встановлено, що витрати ОСОБА_1 обласного центру зайнятості на професійне навчання ОСОБА_3 становлять 107,35 грн, що підтверджується розрахунком вартості професійного навчання /а.с. 17/. В добровільному порядку дані кошти відповідачем не повернуті.

Оскільки ОСОБА_3 не виконав умов договору від 09 лютого 2015 року № 078, не пройшов повного курсу професійного навчання без поважних причин, кошти, затрачені державою на його професійне навчання не повернув, тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 обласного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса АДРЕСА_1, 36000) на користь ОСОБА_1 обласного центру зайнятості (, адреса вул. Сінна, 45, м. Полтава, р/р 3202, банк ГУДКУСУ в Полтавській області, МФО 831019) кошти в розмірі 107 (сто сім) гривень 35 (тридцять п'ять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2015 року.

Суддя С.А. Іваненко