Справа № 495/6407/15-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/6407/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/6407/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

03.09.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області (далі по тексту відповідач) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії (а.с.2-6).

Так, позивач просить суд:

- визнати дії УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії протиправними;

- зобов'язати УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області здійснювати нарахування пенсій ОСОБА_1, починаючи з 07.08.2014 року, зарахувавши його заробітну плату за період знаходження в рейсах (з квітня по жовтень 1980 року; з вересня 1980 року по лютий 1983 року; з жовтня 1981 року по лютий 1983 року; з серпня 1982 року по червень 1983 року; з листопада 1983 року по червень 1984 року; із жовтня 1984 року по квітень 1985 року; з травня по жовтень 1985 року; з жовтня 1985 року по квітень 1986 року; з лютого по вересень 1987 року; з червня 1988 року по січень 1989 року; з січня 1989 року по січень 1990 року; з серпня 1989 року по лютий 1990 року) шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи у відповідності до положень «Порядку визначення зарплати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306».

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2015 року відкрито провадження по справі № 495/6407/15-а за позовом ОСОБА_1 до УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії. Справу призначено до розгляду (а.с.33).

Відповідачем УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області, подано до суду заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_1, посилаючись на те, що, по-перше, позивачем пропущено строк на звернення до суду з даним позовом, по-друге, довідки, надані позивачем для призначення пенсії, не відповідають затвердженій формі, а тому заробітна плата останнього була врахована так, як зазначено в довідці, тобто в місяці отримання заробітної плати у тому місяці, на який приходиться отримання заробітної плати у відповідності з особовим рахунком, виплатною відомістю(а.с.36-38).

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності у письмовому провадженні (а.с.44).

Представник відповідача УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області, в судове засідання не з'явився але від начальника управління до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.43).

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (ч.4 ст.122 КАС України).

Згідно із ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу у письмовому провадженні за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, дослідивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступників висновків.

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 06.02.2015 року листом № 7/ч-01 УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, після чого була подана відповідна скарга до ГУПФ України в Одеській області, яке 07.04.2015 року листом № 352/13-11 також було відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії (а.с.15-16).

Наведені обставини, на думку суду, свідчать про той факт, що строк на звернення до адміністративного суду з відповідним позовом ОСОБА_1 не пропущено.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року, № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, на думку суду, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України. Саме по собі звернення до адміністративного позову ще не означає, що суд зобовязаний надати такий захист. Адже для того, щоб був наданий судовий захист, слід встановити, що особа, яка звернулась з позовом, дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем саме у публічно-правових відносинах.

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушено його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність мають бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст.55 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» з 02.12.2013 року.

Із відповіді УПФ України в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області від 04.03.2014 року № 23/ч-01 вбачається, що розрахунок середньомісячного заробітку здійснювався на підставі довідки про заробітну плату, виданої Департаментом архівної справи та діловодства № 495-4-01-19 від 20.03.2013 року та № 496-01-19 від 20.02.2013 року за період роботи в ЧРПО «Антарктика» з 1980 по 1990 рік (а.с.13-14).

Після перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 ГУПФ України в Одеській області розмір пенсії було перераховано.

Зазначене перерахування пенсії здійснювалося виходячи з того, що всі види заробітку ОСОБА_1 враховувалися в місяці їх отримання, тобто в тому місяці, за який вони приходяться з урахуванням обмежень максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески у межах сум, які не перевищували 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 1706,7 грн. Після перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 склав 949,0 грн (в тому числі 785,3 грн - основний розмір пенсії, 163,7 грн - доплата до прожиткового мінімуму).

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2014 року по справі № 495/4540/14-а визнано відмову УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області в перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії протиправною. Зобов'язано УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01.01.2014 року по 06.08.2014 року, зарахувавши його заробітну плату за період знаходження в рейсах (з квітня по жовтень 1980 року; з вересня 1980 року по лютий 1983 року; з жовтня 1981 року по лютий 1983 року; з серпня 1982 року по червень 1983 року; з листопада 1983 року по червень 1984 року; із жовтня 1984 року по квітень 1985 року; з травня по жовтень 1985 року; з жовтня 1985 року по квітень 1986 року; з лютого по вересень 1987 року; з червня 1988 року по січень 1989 року; з січня 1989 року по січень 1990 року; з серпня 1989 року по лютий 1990 року) шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи у відповідності до положень «Порядку визначення зарплати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306» (а.с.21-24).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2014 року по справі № 495/4540/14-а залишено без змін (а.с.25-28).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.02.2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року (а.с.29-30).

За твердженням позивача, на сьогоднішній день УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області продовжує здійснювати протиправні дії стосовно ОСОБА_1 стосовно не виплати належних сум пенсій. Так, 06.02.2015 року листом № 7/ч-01 УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, після чого була подана відповідна скарга до ГУПФ України в Одеській області, яке 07.04.2015 року листом № 352/13-11 також було відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії (а.с.15-16).

Між тим, суд вважає такі дії УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області протиправними, виходячи з наступного.

Порядком визначення зарплати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306, визначено, що заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи.

Пунктом 1 Порядку встановлено коло осіб, на яке він поширюється. До них належать ті, які працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали в старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги за цивільно-правовими договорами), творчі працівники.

У відповідності до Списку сезонних робіт, зайнятість на яких протягом повного сезону зараховується до стажу для призначення пенсії за рік роботи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583, до сезонних робіт відноситься робота на підприємствах сезонних галузей рибного господарства.

Тобто для застосування Порядку для розрахунку заробітної плати для призначення пенсії критерій сезонності робіт в ОСОБА_1 задоволено.

Окрім того, Порядком встановлювалося, що він поширюється на тих осіб, які до 01.07.1998 року отримували заробітну плату за результатами роботи, строк якої перевищував 1 місяць.

Під час роботи в ЧРПО «Антарктика» характер праці ОСОБА_1 мав рейсовий характер. Так, з архівних довідок № 495-4-01-19 від 20.03.2013 року та № 496-01-19 від 20.02.2013 року (а.с.13-14) вбачається, що ОСОБА_1 отримував заробітну плату за результатами перебування в рейсах, тривалість яких перевищувала 1 місяць:

- за рейс з квітня по жовтень 1980 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в жовтні, листопаді 1980 року в розмірі 2868,02 рублів;

- за рейс з вересня 1980 року по лютий 1983 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в квітні, травні 1981 року в розмірі 2430,85 рублів;

- за рейс з жовтня 1981 року по лютий 1983 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в квітні, травні, липні 1982 року в розмірі 2990,94 рублів;

- за рейс з серпня 1982 року по червень 1983 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в грудні 1982 року, січні, травні, червні, липні 1983 року в розмірі 4210,5 рублів;

- за рейс з листопада 1983 року по червень 1984 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в червні, серпні 1984 року в розмірі 2957 рублів;

- за рейс із жовтня 1984 року по квітень 1985 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в квітні, травні 1985 року в розмірі 4612,1 рублів;

- за рейс з травня по жовтень 1985 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в червні, липні, жовтні 1985 року в розмірі 759,8 рублів;

- за рейс з жовтня 1985 року по квітень 1986 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в квітні, травні 1986 року в розмірі 2569,97 рублів;

- за рейс з лютого по вересень 1987 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в квітні, травні, червні, липні, вересні 1987 року в розмірі 2834,22 рублі;

- за рейс з червня 1988 року по січень 1989 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в жовтні - листопаді 1988 року, січні 1989 року в розмірі 1117,25 рублів;

- за рейс з січня 1989 року по січень 1990 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в лютому, березні, квітні, червні 1989 року в розмірі 914,89 рублів;

- за рейс з серпня 1989 року по лютий 1990 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в лютому 1990 року в розмірі 5 145,02 рублів.

Звідси випливає висновок і про те, що критерій тривалості роботи, за результатами якої здійснювалася виплата заробітної плати, більше 1-го місяця, також задоволений.

Обов' язковою умовою для проведення розрахунків, передбачених Порядком, є нарахування заробітної плати на підставі законодавчого або іншого нормативно-правового акта.

У відповідності до Положення про умови оплати праці плаваючого складу промислових, пошукових, науково-дослідних, експериментальних суден та плавучих маяків, флагманських спеціалістів та плаваючого експедиційного складу флоту рибної промисловості, затвердженого першим заступником Міністра рибного господарства СРСР від 19.09.1984 року, дія зазначеного положення поширюється в тому числі, але не виключно, і на членів екіпажів промислових суден всіх типів, до складу яких входив ОСОБА_1 під час роботи на рибопромисловому виробничому об'єднанні «Антарктика».

Саме тому можна зробити висновок, що оплата праці ОСОБА_1 під час його роботи в рейсах здійснювалася на підставі нормативно-правового акта, яким є вищезазначене «Положення».

Таким чином, критерій щодо оплати праці на підставі нормативно-правового акту, який вимагається Порядком, також задоволений.

У відповідності до Порядку від 20.04.2005 року № 306, для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу), що виплачена за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, особа звертається із заявою до відповідного управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті. До заяви додаються документи, що підтверджують виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи. Документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи для осіб, зазначених у пункті 1 Порядку, є довідкапідприємства, установи, організації про заробітну плату (дохід), оформлена згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

ОСОБА_1 для перерахунку пенсії були надані архівні довідки № 495-4-01-19 від 20.03.2013 року та № 496-4-01-19 від 20.02.2013 року (а.с.13-14). Зміст наданих довідок відповідає вимогам, визначеним Порядоком.

Судовою практикою з розгляду аналогічних справ, зокрема, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.01.2011 року № К-35580110-С, встановлено, що довідки про заробітну плату, які надаються для перерахування пенсії, повинні відповідати визначеним Порядком вимогам змістовно, а не формально.

Так, в довідках про заробітну плату, наданих для перерахування пенсії, вказано, що вони видані ОСОБА_1, вказано період, за який він отримував заробітну плату за роботу, строк виконання якої перевищував один місяць (період перебування ОСОБА_1 в рейсах), вказано суму заробітної плати, яку позивач отримав за результатами виконання такої роботи. Також в довідці зазначаються підстави нарахування заробітної плати - відомості нарахування заробітної плати.

Підставою для виплати заробітної плати за результатами виконаної роботи виступає «Положение об условиях оплаты труда плавающего состава промышленных, поисковых, научно-исследовательских, зкспериментальных судов и плавучих маяков, флагманских специалистов и плавающего экспедиционного состава флота рыбной промышленности», затверджене Першим заступником Міністра рибного господарства СРСР ОСОБА_2 від 19.09.1984 року, узгоджене Секретарем ЦКпрофспілки робочих харчової промисловості від 19.09.1984 року.

Таким чином, довідки, надані ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, змістовно відповідають вимогам, визначеним Порядком № 306.

Отже, всупереч вимогам законодавства, заробітна плата, отримувана ОСОБА_1 за результатами роботи в рейсах, тривалість якої перевищувала 1 місяць, враховувалася органами Пенсійного фонду України як така, що отримана за результатами роботи за місяць, в який вона була нарахована, після чого розмір відрахувань до Пенсійного фонду з такої заробітної плати зменшувався з урахуванням обмежень максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески у межах сум, які не перевищували 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Заробітна плата ж в період безпосереднього перебування ОСОБА_1 в рейсі, включена до розрахунку пенсії з нульовою позначкою.

За даних обставин органи Пенсійного фонду України зобов'язані діяти у відповідності з Порядком, а саме перерахувати пенсію ОСОБА_1 шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи в рейсах під час роботи на рибопромисловому судні «Антарктика», на кількість місяців виконання такої роботи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає незаконною відмову органів Пенсійного фонду України в перерахуванні пенсії ОСОБА_1 шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи у відповідності до положень «Порядку» № 306

Згідно із ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, у зв'язку з чим такий адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 9-11, 41, 69-72, 122, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Дії Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії визнати протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області здійснювати нарахування пенсій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), починаючи з 07.08.2014 року, зарахувавши його заробітну плату за період знаходження в рейсах (з квітня по жовтень 1980 року; з вересня 1980 року по лютий 1983 року; з жовтня 1981 року по лютий 1983 року; з серпня 1982 року по червень 1983 року; з листопада 1983 року по червень 1984 року; із жовтня 1984 року по квітень 1985 року; з травня по жовтень 1985 року; з жовтня 1985 року по квітень 1986 року; з лютого по вересень 1987 року; з червня 1988 року по січень 1989 року; з січня 1989 року по січень 1990 року; з серпня 1989 року по лютий 1990 року) шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи у відповідності до положень «Порядку визначення зарплати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306».

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Мишко