Справа № 821/3165/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3165/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.07.2014 р. № НОМЕР_1,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ у м.Херсоні), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.07.2014 р. № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на 154936,95 грн., з яких за основним платежем на 123949,56 грн., за штрафними санкціями на 30987,39 грн.

Свої вимоги мотивує протиправністю висновків відповідача щодо наявності порушення пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, а саме не оподаткування отриманого доходу у вигляді додаткового блага, оскільки пеня за несвоєчасну сплату коштів, нарахована банком відповідно до умов кредитного договору та анульована за його рішенням, не є доходом платника податків у розумінні Податкового кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з вказаних підстав. Додатково, як підставу для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, зазначили про порушення ДПІ у м.Херсоні процедури проведення перевірки, оскільки ОСОБА_3 не було повідомлено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а про те, що така перевірка проводилася, позивач дізналася з отриманого податкового повідомлення-рішення.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що згідно листа АТ "ОСОБА_4 Аваль" від 22.11.2013 р. № 04-2-0/4171, у 2012 році ОСОБА_3 отримала доходи у вигляді додаткового блага - суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, у розмірі 744262,60 грн., які не задекларувала та податок на доходи фізичних осіб до бюджету не сплатила, чим порушила пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України. Доводи позивача про порушення процедури проведення перевірки вважає необґрунтованими, оскільки копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлено ОСОБА_3 до початку проведення перевірки, а Податковим кодексом України передбачено лише надсилання наказу, а не його вручення. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.12.2007 р. між АТ "ОСОБА_4 Аваль" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/22/2321, згідно умов якого Кредитор надає Позичальнику кредит у сумі 42840 доларів США, а Позичальник отримує його відповідно до умов кредитування за програмою кредитування "Кредит про заставу нерухомості".

02.04.2012 р. АТ "ОСОБА_4 Аваль" направлено ОСОБА_3 повідомлення про те, що за кредитним договором № 014/22/2321 від 24.12.2007 р. позивачу анульовано (прощено) заборгованість за пенею у розмірі 744262,60 грн., яке отримано ОСОБА_3 02.04.2012 р.

На підставі наказу ДПІ у м.Херсоні від 12.02.2014 р. № 199 головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб, управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у м.Херсоні проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_3 з питання повноти та своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб з отриманого доходу у вигляді додаткового блага за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р., за результатами якої складено акт від 25.02.2014 р. № 269/21-03-17-02/НОМЕР_2.

У висновках акту перевірки зазначено, що встановлено порушення п.167.1 ст.167 ПК України - платником податку не нараховано податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік у сумі 123949,56 грн. та не сплачено (не перераховано) до бюджету.

Висновок контролюючого органу про не оподаткування доходу, отриманого позивачем від АТ "ОСОБА_4 Аваль" у вигляді суми анульованого (прощеного) боргу, ґрунтуються на тому, що анулювання (прощення) кредитором боргу за його самостійним рішенням є додатковим благом у розумінні пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, що включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків, та з якого утримується та перераховується до бюджету податок з доходів фізичних осіб. У зв'язку з цим ДПІ у м.Херсоні вважає, що ОСОБА_3 зобов'язана була нарахувати податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.07.2014 р. № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на 154936,95 грн., з яких за основним платежем на 123949,56 грн., за штрафними санкціями на 30987,39 грн.

При вирішенні даного публічно-правового спору суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Положеннями пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється в разі, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п.78.4 ст.78 ПК України).

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст.79 ПК України.

Згідно п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає право посадовим особам контролюючого органу розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 та ст.79 ПК України начальником ДПІ у м.Херсоні винесено наказ від 12.02.2014 р. № 199 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2)", а заступником начальника ДПІ у м.Херсоні - повідомлення від 12.02.2014 р. № 221/21-03-17-02 про проведення у приміщенні ДПІ у м.Херсоні з 12.02.2014 р. документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_3 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи Міндоходів.

Наказ про проведення перевірки від 12.02.2014 р. № 199 та повідомлення від 12.02.2014 р. № 221/21-03-17-02 про проведення перевірки направлено ОСОБА_3 12.02.2014 р. та повернуті відповідачу у березні 2014 року з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Тобто, наказ та повідомлення про проведення перевірки направлені ОСОБА_3 того ж дня, коли розпочалася перевірка, яка проводилася з 12.02.2014 р. по 18.02.2014 р., а саме 12.02.2014 р., і не були отримані позивачем.

Таким чином, ОСОБА_3, у порушення вимог пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України, була позбавлена права бути присутньою під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань укладення кредитного договору, виникнення заборгованості і списання боргу за кредитним договором. При цьому суд зазначає, що встановлення цих обставин і складових суми прощеного боргу (що це - тіло кредиту, відсотки, пеня чи штрафні санкції) має вирішальне значення для встановлення наявності підстав для нарахування грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб.

Не ознайомлення позивача до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, є грубим порушенням вимог п.79.2 ст.79 ПК України.

Невиконання відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Дана правова позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалах від 07.04.2014 р. по справі № К/800/37822/13, від 15.06.2015 р. по справі № К/800/53198/13, а правовий висновок з цього питання сформульований Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 р. по справі № 21-425а14.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про протиправність дій ДПІ у м.Херсоні щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_3 та, відповідно, застосовує наслідки у вигляді визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.07.2014 р. № НОМЕР_1.

Крім того, суд вважає за необхідне надати оцінку обґрунтованості нарахування ОСОБА_3 грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб виходячи з суті встановлено ДПІ у м.Херсоні порушення.

Відповідно до пп.14.1.54 ПКУ доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно п.162.1 ст.162 КАС України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Відповідно до абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощення) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов: а) отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; г) відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

За визначенням пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п.3.3 розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 р. № 1020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 р. за №46/18784, у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Враховуючи наведені нормативні положення, суд зазначає, що основною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній форм, а тому пеня за прострочення погашення кредиту, яка нарахована банком відповідно до умов договору та анульована за його рішенням, не може вважатися доходом платника податків, який в розумінні ПК України підлягає оподаткуванню.

Факт того, що анульована (прощена) банком сума заборгованість позивача на суму 744262,60 грн. включає в себе лише пеню, відповідачем не заперечується та підтверджується повідомленням банку від 02.04.2012 р.

На підставі вищенаведеного, суд вважає помилковим висновок акту перевірки про отримання позивачем додаткового блага на суму анульованої (прощеної) банком заборгованості позивача по сплаті пені за прострочення погашення кредиту у розмірі 744262,60 грн.

Частиною 1 статті 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1549,35 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.07.2014 р. № НОМЕР_1.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у сумі 1549 (одна тисяча п'ятсот сорок дев'ять) грн. 35 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 жовтня 2015 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.2