Справа № 22-а-3452/11
Суддя: Колісниченко А. Г.
Дата ухвалення: 2011-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-а-3452/2011 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 10.3.1 ОСОБА_1
Доповідач: Колісниченко А.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Колісниченка А.Г.

Суддів: Капітан І.А.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Херсоні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги Дітям війни,

в с т а н о в и л а:

30 жовтня 2008 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позивач зазначала, що відповідно до Закону України від 18.11.2004 р. Про соціальний захист дітей війнивона є дитиною війни. Ст. 6 зазначеного вище Закону дає їй право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку вона не отримує.

Просила відновити пропущений строк для звернення до суду, стягнути з відповідача державну соціальну допомогу як дитині війни за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2009 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково.Відновлено пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області (далі Управління) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та провести виплати за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. за рахунок коштів Державного бюджету України. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2009 р. та постановити нове рішення, яким ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та законність постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При частковому задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3має статус дитини війни, а тому її пенсія повинна бути перерахована відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3, оскільки судом першої інстанції були вірно застосовані норми матеріального права.

Вірним є висновок суду про застосування ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняпри обчисленні надбавки до пенсії, встановленої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 зазначеної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Закони України Про державний бюджет на 2006 ріквід 20.12.2005 р. та Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет на 2006 ріквід 19.01.2006 р. неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 р. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Управління в 2006 р. не мало підстав нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, оскільки її дію було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким змінено редакцію ст.6 Заону України "про соціальний захист дітей війни"

Отже, правильними є висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову щодо визнання неправомірною відмови в здійсненні підвищення пенсії за 2006 р., з 01.01.2007 р. по 08.07.2007 р., з 01.01.2008 р. по 21.05.2008 р., оскільки в ці періоди дію норми, яка визначала право позивача на зазначене підвищення пенсії, було зупинено.

Разом з тим апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поважності причини пропущення позивачем строку для звернення до суду та задоволення позовних вимог за період з 09.07.2007 р. по 29.10.2007р. включно.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України (в редакції, яка діяла до 30.07.2010 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 100 КАС України (в редакції, яка діяла до 30.07.2010 року) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропуску строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 звернулася до суду 30 жовтня 2008 року. Пропуск строку звернення до суду позивач обґрунтовує тим, що про порушене право вона дізналася лише після висвітлення зазначених подій у пресі. Оскільки порушення прав позивача відбувалося періодично кожного місяця, починаючи з 09.07.2007 року, а доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, колегія суддів вважає, що позивач пропустив такий строк без поважних причин.

Враховуючи, що права ОСОБА_3 підлягають захисту з 30 жовтня 2007 року, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду в частині поновлення пропущеного строку для звернення до суду та задоволення позовних вимог за період з 09 липня 2007 року по 29 жовтня 2007 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи у звязку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування постанови суду та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, ч. 1 ст. 197, 198, 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2009 року в частині поновлення пропущеного строку для звернення до суду, зобовязання управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3,з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 29 жовтня 2007 року скасувати та прийняти у цій частині нову постанову.

Відмовити ОСОБА_3 в поновленні пропущеного строку для звернення до суду.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про зобовязання здійснення перерахунку і виплати допомоги за період з 09 липня 2007 року по 29 жовтня 2007 року відмовити.

В іншій частині зазначену постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України, протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді:

Згідно зі ст. 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005 із змінами, внесеними 19 січня 2006, підвищення до пенсії дитині війни у 2006 році повинно було проводитися згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки такого порядку встановлено не було, ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2006 році не діяла.

Таким чином в 2006 р. у відповідача не було підстав проводити виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, тому постанова суду в частині задоволення позовних вимог за 2006 рік підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 71, ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік було зупинено, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 приведені положення Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" визнано такими, що не відповідають Конституції України, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2007 році діяла лише з 09 липня.

Таким чином, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року спірні відносини сторін регулюються ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив редакції Закону, яка діяла до 01 січня 2007 року, відповідно є обґрунтованими лише позовні вимоги щодо обовязку відповідача щомісячно підвищувати пенсію з 09 липня по 31 грудня 2007 року, а дії відповідача в цій частині є неправомірними, а отже висновки суду першої інстанції про задоволення позову про зобовязання здійснити підвищення пенсії з 01.01.2007 р. по 08.07.2007 р., є необгрунтованими, оскільки в ці періоди дію норми, яка визначала право позивача на зазначене підвищення пенсії, було зупинено.

Разом з тим позовна вимога щодо поновлення строку звернення до суду не містить достатнього обґрунтування, оскільки порушення прав позивача відбувалося періодично, кожного місяця, починаючи з 09 липня 2007 року, а позов було подано без пропуску річного строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи у звязку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування постанови суду та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, ч. 1 ст. 197, 198, 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2008 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 підвищення у розмірі 30 % надбавки до мінімальної пенсії за віком за 2006 рік, з 01.01.2007 р. по 08.07.2007 р., скасувати та прийняти у цій частині нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про зобовязання здійснення нарахування і виплати допомоги за 2006 рік, з 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року, відмовити.

В іншій частині зазначену постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України, протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді:

Суддя апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_5