Справа № 808/7735/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 рокусправа № 808/7735/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у справі № 808/7735/14 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась до суду із позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі відповідач) від 25.03.2014р. № НОМЕР_1.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач із рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу. В скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.02.2014 посадовими особами податкового органу проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2013р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 28.02.2014 №60/1701/НОМЕР_2 (далі акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення:

- п.9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон від 06.07.1995 №265/95-ВР) в частині невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків (штрафна санкція у розмірі 2040грн.);

- п.12 ст.3 Закону від 06.07.1995 Закону №265/95-ВР в частині здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку на суму 15 343 грн. 55 коп (штрафна санкція у розмірі 30 687,10грн.).

На підставі матеріалів перевірки податковою винесено податкове повідомлення-рішення від 25.03.2014 №, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 32 727 грн. 10 коп..

За результатами адміністративного оскарження позивачем зазначеного податкового повідомлення рішення скарги позивача залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Не погодившись з прийнятим рішенням в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків на загальну суму 1 700 грн. та в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за здійснення реалізації товарів, які не оприбутковані у встановленому порядку на загальну суму 30 687 грн. 10 коп., позивачка звернулась до суду з позовом про його скасування.

Суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного.

З акта перевірки вбачається, що під час перевірки виявлено реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку на загальну суму 15343,55грн., а саме: до Книг обліку доходів і витрат № 3 і № 4 не внесено витрати за отриманий товар по видатковим накладним, отриманим з 16.07.2012 по 27.05.2013 (перелік наведено на стор.27-32 акту перевірки).

Закон від 06.07.1995 №265/95 визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх субєктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) субєктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі. Преамбулою Закону встановлено, що цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до п.12 ст. 3 Закону від 06.07.1995 №265/95 субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно з ст.6 Закону від 06.07.1995 №265/95 облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для субєктів малого підприємництва.

Обовязок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

В якості обґрунтування висновку про здійснення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 реалізації товарів, які не обліковані в установленому порядку, перевіряючим зазначено на порушення нею ведення Книги обліку доходів і витрат. Зокрема, на думку податкової, субєкти господарювання - фізичні особи-підприємці зобовязані відображати в зазначеній книзі запаси. На думку податкової позивач здійснювала реалізацію товарів, які не обліковані в установленому порядку, що полягало у незаповнені відповідних граф книги.

Відповідно до ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996 бухгалтерський облік процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Згідно з п.п. 1, 3 і 5 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємоповязаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку. Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні не передбачено обов'язкове ведення складського обліку для фізичних осіб-підприємців.

Отже наявність первинних документів стосовно отримання товару та документи, що підтверджують факт їх сплати підтверджує наявність, оприбуткування та реалізацію товару, а отже і наявність обліку.

Порушенням порядку ведення бухгалтерського обліку товару за місцем їх реалізації є, зокрема, відсутність у субєкта підприємницької діяльності первинних документів, які підтверджують рух таких товарів.

Актом перевірки не встановлено порушення позивачем ведення порядку обліку доходів та витрат.

Ведення обліку товарів за місцем їх реалізації підтверджується не книгою обліку доходів та витрат, а товарно-транспортними накладними, накладними та видатковими накладними, які свідчать про наявність у субєкта господарювання належним чином облікованих товарно-матеріальних цінностей, які знаходилися в місці їх реалізації під час перевірки.

Крім того, форма Книги обліку доходів і витрат призначена для обліку доходів та витрат підприємця з метою визначення фінансового результату його діяльності, а не для обліку товарів, які були ним реалізовані, а тому колегія суддів вважає, що підстави для застосування штрафних санкцій за порушення приписів п. 12 ст. 3 Закону від 06.07.1995 №265/95, відсутні.

Згідно з пунктом 4 статті 17 Закону від 06.07.1995 №265/95 у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до субєктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Невиконання визначеного у п.9 ст.3 Закону від 06.07.1995 №265/95 обовязку щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки є продовжуваним порушенням, за яке застосовується одна фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340грн.) незалежно від кількості виявлених під час перевірки субєкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16.04.2013 у справі № 21-89а13 та від 03.11.2014 у справі №К/800/48423/14.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції що в оскаржене позивачем частина рішення відповідача підлягало скасуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування законного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у справі № 808/7735/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак