Справа № 2-а/1970/2693/12
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2012-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2693/12

25 липня 2012 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Бабюка П.М. при секретарі Михайловській Н.В.,

за участю:

позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2;

представник відповідача ОСОБА_3;

третя особа - ОСОБА_4, представник третьої особи ОСОБА_5В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бучацької районної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (батько дитини) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бучацької районної державної адміністрації про скасування розпорядження №234-од від 10.04.2012 "Про визначення місця проживання дитини".

Ухвалою суду постановленою в судовому засіданні 16.07.2012 за клопотанням представника відповідача до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 (матір дитини).

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Також позивач вважає, що 28.03.2012 на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Бучацької РДА (далі - Комісія) не розглядалось питання визначення місця проживання дитини, оскільки зазначив, що його було запрошено для участі у засіданні комісії для розгляду його ж заяви, адресованої у Службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обовязків по догляду та утриманню їхньої спільної дитини, а про інші питання, які виносились на розгляд Комісії та стосуються його прав та інтересів йому ніхто не повідомляв.

Вказав, що Комісія на засіданні 28.03.2012 заслухавши його пояснення будь-яких рішень в його присутності не оголошувала, а про прийняте рішення Комісії від 28 березня 2012 року №11 та розпорядження голови Бучацької РДА №234-од від 10.04.2012 "Про визначення місця проживання дитини" йому стало відомо лише під час розгляду в загальному суді справи про відібрання дитини.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, надавши суду письмові заперечення. На виконання ухвали про відкриття провадження у справі відповідач супровідним листом від 17.07.2012 №01-933/01-21 надіслав до суду матеріали, що були взяті ним до уваги при прийнятті оскарженого рішення, з приводу якого подано позов. В судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що листом від 17.07.2012 №01-933/01-21 надано суду всі без винятку матеріали на підставі яких прийнято розпорядження №234-од від 10.04.2012 року.

Крім цього, представник відповідача зазначив, що 05.03.2012 Службою у справах дітей Бучацької РДА отримано лист від Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради (№491/04-241 від 02.03.2012) щодо заяви ОСОБА_1 про ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обовязків по догляду та утриманню їхньої спільної дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 У вказаному листі запропоновано відвідати ОСОБА_4, провести з нею відповідну профілактичну роботу, вказати про відповідальність за ухиляння від виконання батьківських обовязків та у разі необхідності винести розгляд даного питання на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Крім цього у листі вказано прохання ініціювати притягнення до відповідальності матір дитини за невиконання обовязків по догляду та утриманню дитини.

На виконання вказаного листа, як пояснив представник відповідача, Службою у справах дітей Бучацької РДА 07.03.2012 видано офіційне попередження ОСОБА_4 про порушення нею ст.150 Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства» та вказано на необхідність виконання нею батьківських обовязків. Крім цього, 07.03.2012 та 26.03.2012 провела обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою село Пишківці Бучацького району Тернопільської області.

На підставі вказаних документів та Характеристики на ОСОБА_4 виданої сільським головою Пишківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, довідки про склад сімї, про отримання допомоги по догляду за дитиною до 3-ох річного віку, а також пояснень батьків дитини 28 березня 2012 року Комісією з питань захисту прав дитини Бучацької РДА (ділі - Комісія) прийнято рішення №11 яким вирішено рекомендувати органу опіки та піклування Бучацької РДА визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 Д,А, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю.

На підставі вказаного рішення Комісії розпорядженням голови Бучацької районної державної адміністрації №234-од від 10.04.2012 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що вказане рішення Комісії та оскаржене розпорядження ОСОБА_1 (позивачу) не надсилалось, оскільки від нього не надходило такої заяви, а ОСОБА_4 отримала рішення написавши відповідну заяву.

Представник відповідача вважає, що оскаржене розпорядження відповідає вимогам Закону, є обґрунтованим та відповідає інтересам дитини, а тому скасуванню не підлягає.

Третя особа (ОСОБА_4О.) та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили та вказали, що оскаржене розпорядження прийняте в межах компетенції відповідача і відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вважають, що дитина повинна проживати з матірю.

Також ОСОБА_4 повідомила, що рішення Комісії від 28 березня 2012 року №11 не оголошувалось ні в її присутності ні в присутності ОСОБА_1 (батька дитини). Вказане рішення Комісії, а також оскаржене розпорядження вона отримала написавши відповідну заяву.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми чинного законодавства.

Слід зазначити, що в даному випадку суд не вирішує спір щодо визначення місця проживання дитини. Предметом даного адміністративного спору є правомірність винесеного розпорядження.

Надаючи правову оцінку розпорядженню Голови бучацької районної державної адміністрації № 234-од від 10.04.2012 року "Про визначення місця проживання дитини", суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, а також їхніх представників, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

05.03.2012 Службою у справах дітей Бучацької РДА отримано лист від Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради (№491/04-241 від 02.03.2012) щодо заяви ОСОБА_1 про ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обовязків по догляду та утриманню їхньої спільної дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 У вказаному листі запропоновано відвідати ОСОБА_4, провести з нею відповідну профілактичну роботу, вказати про відповідальність за ухиляння від виконання батьківських обовязків та у разі необхідності винести розгляд даного питання на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Крім цього у листі вказано прохання ініціювати притягнення до відповідальності матір дитини за невиконання обовязків по догляду та утриманню дитини.

07.03.2012 Службою у справах дітей Бучацької РДА видано офіційне попередження ОСОБА_4 про порушення нею ст.150 Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства» та вказано на необхідність виконання нею батьківських обовязків.

Крім цього, 07.03.2012 Служба у справах дітей Бучацької РДА провела обстеження умов проживання ОСОБА_4 (матері дитини) за адресою село Пишківці Бучацького району Тернопільської області. В результаті обстеження складено акт від 07.03.2012 яким встановлено, що умови для проживання та виховання дитини є належними. Крім цього, рекомендовано ОСОБА_4 негайно прийняти участь у вихованні дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1

26.03.2012 за місцем проживання матері дитини (село Пишківці Бучацького району Тернопільської області) начальником Служби у справах дітей Бучацької РДА в присутності голови Пишківської сільської ради та батька дитини (ОСОБА_1І.) проведено розмову з ОСОБА_4 в результаті якої рекомендовано батькам дитини залишити всі незгоди та думати як дитині залишитись з матірю та батьком.

На підставі вказаних документів та Характеристики на ОСОБА_4 виданої сільським головою Пишківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, довідки про склад сімї ОСОБА_4, довідки про отримання допомоги ОСОБА_4 по догляду за дитиною до 3-ох річного віку, а також пояснень батьків дитини 28 березня 2012 року Комісією з питань захисту прав дитини Бучацької РДА прийнято рішення №11 яким вирішено рекомендувати органу опіки та піклування Бучацької РДА визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 Д,А, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю.

30 березня 2012 року Службою у справах дітей Бучацької РДА на адресу Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради направлено лист №236/01-18 в якому зазначено, що Комісією з питань захисту прав дитини розглянувши матеріали щодо ухилення від виконання материнських обовязків ОСОБА_4 28.03.2012 винесено рішення №11 «Про визначення місця проживання дитини».

У наданому запереченні на позов відповідач стверджує, що обстеження умов проживання дитини проведено Тернопільською міською службою у справах неповнолітніх та дітей (за місцем проживання), за місцем реєстрації дитини перевірку здійснювали працівники служби у справах дітей Бучацької райдержадміністрації. З'ясовано, що в обох батьків створені належні умови для проживання малолітньої ОСОБА_6

Проте, з матеріалів справи вбачається, що Службою у справах дітей Бучацької РДА взято до уваги лише обстеження умов проживання ОСОБА_4 (матері дитини) за адресою село Пишківці Бучацького району Тернопільської області, а обстеження умов проживання ОСОБА_1 (батька дитини) станом на час прийняття рішення Комісії №11 від 28 березня 2012 року не проводилось.

Таким чином, крім пояснень ОСОБА_1 про ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обовязків по догляду та утриманню їхньої спільної дитини, будь-які інші відомості про ОСОБА_1 (батька дитини), зокрема: характеристика, склад сімї, житлові умови, Комісією не витребовувались та не досліджувались при прийнятті рішення №11 від 28 березня 2012 року.

Більше того, про те, що 28 березня 2012 року на засідання Комісії виноситься питання визначення місця проживання дитини ОСОБА_1 (батьку дитини) взагалі не було відомо. Останній вважав, що його було запрошено для участі у засіданні комісії для розгляду його ж заяви, адресованої у Службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обовязків по догляду та утриманню їхньої спільної дитини, а про інші питання, які виносились на розгляд Комісії та стосуються його прав та інтересів йому ніхто не повідомляв.

Слід зазначити, що в преамбулі рішення Комісії №11 від 28 березня 2012 року «Про визначення місця проживання дитини» вказано, що рішення прийнято на підставі заяви ОСОБА_4 (матері дитини), проте, у витребуваних судом у відповідача матеріалах вказана заява відсутня, а з пояснень представника відповідача та матеріалів справи вбачається, що засідання Комісії проводилось з метою вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини ОСОБА_4, яка проживає окремо від неї, тобто відповідно до вимог ст.158 Сімейного кодексу України, а не з метою визначення місця проживання дитини на підставі ст..161 цього ж Кодексу.

Частиною 1 статті 161 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно ж до ст.158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, визначаючи способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, орган опіки та піклування вказує періодичність, тривалість, місце зустрічі дитини і батька (матері), що проживає окремо. Може надати можливість більш тривалого спілкування у свята чи вихідні дні, а також під час відпустки чи канікул.

Будь-яких рішень щодо визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї відповідачем не приймалось.

Таким чином, судом приходить до висновку, що на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини Бучацької РДА виносилось питання вирішення спору щодо участі у вихованні дитини її матірю ОСОБА_4, яка проживає окремо від неї, тобто відповідно до вимог ст.158 Сімейного кодексу України, а Комісією 28 березня 2012 року прийнято рішення №11 «Про визначення місця проживання дитини» на підставі ст.161 Сімейного кодексу України.

Зазначене підтверджується матеріалами справи, зокрема листом Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради №491/04-241 від 02.03.2012, відповіддю Служби у справах дітей Бучацької РДА від 30.03.2012 №236/01-18, а також запереченням відповідача на позов від 13.07.2012 №01-923/01-12, у якому зазначено, що рішення Комісії №11 від 28 березня 2012 року прийнято відповідно до ст.158 Сімейного кодексу України.

На підставі вказаного рішення Комісії розпорядженням голови Бучацької районної державної адміністрації №234-од від 10.04.2012 визначено місце проживання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_4.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржене розпорядження прийнято:

- не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а саме: не дотримано встановленої законом процедури прийняття рішення, так як виносилось на розгляд Комісії питання ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обовязків, а прийнято рішення про визначення проживання дитини з матірю;

- з використанням повноваження не з метою, з якою це повноваження надано, оскільки фактично метою було прийняття рішення по суті заяви ОСОБА_1 про ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обовязків по догляду та утриманню їхньої спільної дитини на виконання листа Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради №491/04-241 від 02.03.2012, а не визначення місця проживання дитини;

- необґрунтовано, тобто з без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (характеристика, склад сімї та житлові умови ОСОБА_1 батька дитини Комісією не витребовувались та не досліджувались при прийнятті рішення);

- без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення (не повідомлено батька дитини про те, яке питання вирішується Комісією).

За таких обставин, суд дійшов висновку що розпорядження голови Бучацької районної державної адміністрації №234-од від 10.04.2012 є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 70-72, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2. Розпорядження голови Бучацької районної державної адміністрації від 10 квітня 2012 року №234-од "Про визначення місця проживання дитини" визнати протиправним і скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строк, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

В повному обсязі постанова складена 30 липня 2012 року

Головуючий суддя Баб'юк П.М.