Справа № 548/1713/15-а
Суддя: Коновод О. В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/1713/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Коновод О.В.,

при секретарі - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про неправомірні дії УПФ України в Хорольському районі про відмову в перерахуванні пенсії та злбов`язання УПФ України в Хорольському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про неправомірні дії УПФ України в Хорольському районі про відмову в перерахуванні пенсії та злбов`язання УПФ України в Хорольському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії ,що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) ОСОБА_1 А № 416019, виданим 03.07.2002 року, вкладкою до нього № 613227 від 19.07.2007 року.

17 травня 2002 року військово-лікарською комісією УМВС України в Полтавській області на основі ст.ст.41б; 44б; 71в; 23в; 61г; 72г; 43г графи ІІ Розділу хвороб і фізичних вад (наказ МВС України від 06.02.2001 р №85) встановила причинний звязок захворювання з виконанням службових обовязків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС .

18.06.2002 року при освідченні в Полтавській обласній медико-соціальній експертній комісії № 1 позивача було визнано інвалідом 3-ї групи по захворюванню, повязаному з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (довідка № 005518).

29.07.2004 року при повторному освідченні позивачу було встановлено 2 групу інвалідності по захворюванню, повязаному з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (довідка 7-66 ВА № 015 U 175) з втратою працездатності 80 %.

3.07.2007 року Полтавська МСЕК № 1 підтвердила 2 групу інвалідності з втратою працездатності 80 % на безстроковий термін з причинним захворюванням, повязаним з виконанням службових обовязків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (довідка серія 7-66 ТЕ № 0343283).

11 липня 2007 року позивачу було видано посвідчення інваліда 2-ї групи ОСОБА_1 Б № 567827.

З 2002 року по 2009 рік позивач перебував на військовій пенсії як пенсіонер МВС та був визнаний інвалідом ІІ групи по захворюванню повязаному з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС при виконанні службових обовязків.

За рішенням суду з серпня 2009 року по 01.11.2011 року позивач отримував пенсію як ліквідатор аварії на ЧАЕС згідно статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 01.01.2012 р вступила в силу Постанова КМ України № 1210 від 23.11.2011 року у відповідності з якою пенсія нараховується з розрахунку оплати в зоні ЧАЕС в 1986 році.

При отриманні довідки №900 від 06.02.2014 року в Хорольському РВ УМВС про заробітну плату для нарахування пенсії за час перебування в зоні ЧАЄС в період з 25.07. по 25.08. 1986 року було встановлено, що до розрахунку оплати праці за вказану роботу було включено оплату за перебування в стані бойової готовності, як передбачала вказівка МВС СРСР №1/5725 від 21.10.1986 року та лист Держкомпраці СРСР від 02.10.1986 року №3310-БГ.

Вказані матеріали були надані до комісії УМВС України в Полтавській області з питань визначення трудових спорів і лише 05.02.2014 року комісія прийняла відповідне правове рішення за №4/250, а Хорольський РВ УМВС видав довідку №900 від 06.02.2014 року «Про заробітну плату для обчислення пенсії».

06.02.2004 року позивач звернувся з заявою до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі з проханням про перерахунок пенсії як ліквідатору аварії на ЧАЄС в 1986 році на підставі довідки №900 і зареєстрував вказану заяву за вх. №7/М-07 від 06.02.2014 року.

Про те 11.02.2014 року за №7/М-02 УПФ України в Хорольському районі безпідставно відмовило позивачу в перерахунку пенсії на підставі поданих документів, хоча сума грошового утримання за час перебування в стані бойової готовності була включена до середнього заробітку перерахунку пенсії.

Рішенням Хорольського районого суду та колегії суддів Харківського апеляційного суду по справі №548/222/14-а позов був задоволений і відповідач здійснив розрахунок та призначив пенсію відповідно до ухвали суду. Дана справа небула оскаржена до вищестоящих судів і набрала законної сили.

В березні 2015 року позивачу стало відомо, що в довідці № 900 небуло враховано оплату праці відповідно до наведених нижче постанов ЦК КПРС, президії ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС та Української ОСОБА_2 профспілок №207-7. Наказів МВС СРСР №0130 та №0189.

Тому позивач ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до керівництва УМВС Полтавської області 18.03.2015року з проханням зробити відповідний перерахунок заробітної плати за період роботи в зоні ЧАЕС з 25.07. по 25.08.1986 року і видати відповідну довідку через підпорядкований підрозділ Хорольський РВ УМВС.

27.03.2015 року позивач отримав відмову від УМВС області та рекомендацію звернутися до судових інстанцій для правового вирішення даного питання.

01.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з відповідним позовом і була відкрита відповідна справа за №816/1062/15.

ОСОБА_3 Полтавського окружного адміністративного суду по справі №816/1062/15-а було задоволено позовні вимоги позивача, а Хорольський РВ УМВС видав відповідну довідку №5648 від 14.08.2015року.

25.08.2015 року позивач звернувся з відповідною заявою та довідкою №5648 до Пенсійного фонду Хорольського районудля здійснення перерахунку пенсії.

10.09.2015 року позивач отримав листа датований на конверті 07.09.2015року в якому було рішення УПФ Хорольського району за №2 від 27.08.2015року яким йому відмовлено в перерахунку пенсії по надуманим мотивам та рекомендовано оскарження в разі незгоди з даним рішенням до суду.

Позивач вважає, що дії посадових осіб УПФ України в Хорольському районі грубо порушують його Конституційні права на отримання належної пенсії як це передбачено Постановою КМ України від 23.11.2011 року №1210, якою затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з заробітної плати одержаної в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в розмірі відшкодування фактичних збитків.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача УПФ в Хорольському районі Полтавської області в судове засідання не з"явився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін та наявні по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії ,що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) ОСОБА_1 А № 416019, виданим 03.07.2002 року, вкладкою до нього № 613227 від 19.07.2007 року.

17 травня 2002 року військово-лікарською комісією УМВС України в Полтавській області на основі ст.ст.41б; 44б; 71в; 23в; 61г; 72г; 43г графи ІІ Розділу хвороб і фізичних вад (наказ МВС України від 06.02.2001 р №85) встановила причинний звязок захворювання з виконанням службових обовязків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС .

18.06.2002 року при освідченні в Полтавській обласній медико-соціальній експертній комісії № 1 позивача було визнано інвалідом 3-ї групи по захворюванню, повязаному з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (довідка № 005518).

29.07.2004 року при повторному освідченні позивачу було встановлено 2 групу інвалідності по захворюванню, повязаному з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (довідка 7-66 ВА № 015 U 175) з втратою працездатності 80 %.

3.07.2007 року Полтавська МСЕК № 1 підтвердила 2 групу інвалідності з втратою працездатності 80 % на безстроковий термін з причинним захворюванням, повязаним з виконанням службових обовязків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (довідка серія 7-66 ТЕ № 0343283).

11 липня 2007 року позивачу було видано посвідчення інваліда 2-ї групи ОСОБА_1 Б № 567827.

З 2002 року по 2009 рік позивач перебував на військовій пенсії як пенсіонер МВС та був визнаний інвалідом ІІ групи по захворюванню повязаному з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС при виконанні службових обовязків.

За рішенням суду з серпня 2009 року по 01.11.2011 року позивач отримував пенсію як ліквідатор аварії на ЧАЕС згідно статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 01.01.2012 р вступила в силу Постанова КМ України № 1210 від 23.11.2011 року у відповідності з якою пенсія нараховується з розрахунку оплати в зоні ЧАЕС в 1986 році.

При отриманні довідки №900 від 06.02.2014 року в Хорольському РВ УМВС про заробітну плату для нарахування пенсії за час перебування в зоні ЧАЄС в період з 25.07. по 25.08. 1986 року було встановлено, що до розрахунку оплати праці за вказану роботу було включено оплату за перебування в стані бойової готовності, як передбачала вказівка МВС СРСР №1/5725 від 21.10.1986 року та лист Держкомпраці СРСР від 02.10.1986 року №3310-БГ.

Вказані матеріали були надані до комісії УМВС України в Полтавській області з питань визначення трудових спорів і лише 05.02.2014 року комісія прийняла відповідне правове рішення за №4/250, а Хорольський РВ УМВС видав довідку №900 від 06.02.2014 року «Про заробітну плату для обчислення пенсії».

06.02.2004 року позивач звернувся з заявою до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі з проханням про перерахунок пенсії як ліквідатору аварії на ЧАЄС в 1986 році на підставі довідки №900 і зареєстрував вказану заяву за вх. №7/М-07 від 06.02.2014 року.

Про те 11.02.2014 року за №7/М-02 УПФ України в Хорольському районі безпідставно відмовило позивачу в перерахунку пенсії на підставі поданих документів, хоча сума грошового утримання за час перебування в стані бойової готовності була включена до середнього заробітку перерахунку пенсії.

Рішенням Хорольського районого суду та колегії суддів Харківського апеляційного суду по справі №548/222/14-а позов був задоволений і відповідач здійснив розрахунок та призначив пенсію відповідно до ухвали суду. Дана справа небула оскаржена до вищестоящих судів і набрала законної сили.

В березні 2015 року позивачу стало відомо, що в довідці № 900 небуло враховано оплату праці відповідно до наведених нижче постанов ЦК КПРС, президії ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС та Української ОСОБА_2 профспілок №207-7. Наказів МВС СРСР №0130 та №0189.

Тому позивач ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до керівництва УМВС Полтавської області 18.03.2015року з проханням зробити відповідний перерахунок заробітної плати за період роботи в зоні ЧАЕС з 25.07. по 25.08.1986 року і видати відповідну довідку через підпорядкований підрозділ Хорольський РВ УМВС.

27.03.2015 року позивач отримав відмову від УМВС області та рекомендацію звернутися до судових інстанцій для правового вирішення даного питання.

01.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з відповідним позовом і була відкрита відповідна справа за №816/1062/15.

ОСОБА_3 Полтавського окружного адміністративного суду по справі №816/1062/15-а було задоволено позовні вимоги позивача, а Хорольський РВ УМВС видав відповідну довідку №5648 від 14.08.2015року.

25.08.2015 року позивач звернувся з відповідною заявою та довідкою №5648 до Пенсійного фонду Хорольського районудля здійснення перерахунку пенсії.

10.09.2015 року позивач отримав листа датований на конверті 07.09.2015року в якому було рішення УПФ Хорольського району за №2 від 27.08.2015року яким йому відмовлено в перерахунку пенсії по надуманим мотивам та рекомендовано оскарження в разі незгоди з даним рішенням до суду.

Згідно розяснень Міністерство соціальної політики України, якщо підприємство установа, організація не правильно здійснила оплату праці осіб, які в період 1986-1990 років брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС то на підставі первинних документів підприємство установа, організація мають здійснити перерахунок заробітної плати відповідно до чинного законодавства.

Нараховану чи донараховану заробітну плату на підставі первинних документів про період роботи в період відчуження не індексують і не виплачують, а враховують для розрахунку пенсії. Відповідно видають довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження.

Відповідно до статті 70 Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Так, у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено, що ОСОБА_3 Міністрів СРСР зняла гриф "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 року № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5, від 10 червня 1986 р. № 207-7, розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року № 530-рс, від 16 грудня 1986 року № 694-рс, від 6 січня 1988 р. № 12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення ОСОБА_3 Міністрів УРСР: №4с від 9 травня 1986 року, № 58с від 11 червня 1986 року, № 132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, № 8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_3 Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. № 665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195 (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1, 4 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року.

На підставі вказівки МВС СРСР № 1/5725 від 21 жовтня 1986 року видана вказівка ГУ ДПО № 3/7/1587 від 17 грудня 1986 року "Про компенсацію робітникам зведеного загону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності", якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу з спеціальне звання.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Також, оскільки статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачене, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.

Згідно вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

ОСОБА_3 Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

У відповідності до пункту 7 Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відмова УПФ України в Хорольському районі робити перерахунок та виплачувати пенсію відповідно до довідки №5648 від 14.08.2015 року є безпідставною та порушує вимоги статті 22 Конституції України.

Позивач підлягає звільненню від сплати судового збору, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії.

Судові витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 487, 20 грн відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст. ст. 49, 50, 54, 57, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.п. 4 п. 3 ОСОБА_3 КМУ України „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210, ст. ст. 11, 17, 71, 94, 158-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про неправомірні дії УПФ України в Хорольському районі про відмову в перерахуванні пенсії та злбов`язання УПФ України в Хорольському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії,- задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Хорольському районі, що до здійснення перерахунку та виплати пенсії згідно довідки №5648 від 14.08.2015 року виданої Хорольським РВ УМВС України в Полтавській області безпідставними та неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Хорольському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на основі довідки №5648 від 14.08.2015 року виданої Хорольським РВ УМВС України в Полтавській області з серпневого заробітку за 1986 рік (2453 крб. 26 коп.), зробити відповідне нарахування та проводити виплати пенсії починаючи з 25.08.2015 року.

ОСОБА_3 підлягає негайному виконанню.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

ОСОБА_3 може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: