Справа № 2а-4632/12/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-4632/12/2170

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Вербицької Н.В., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 січня 2013 року по справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби до ОСОБА_1 про стягнення боргу з податку на доходи фізичних осіб та за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС подала апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 січня 2013 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позов про стягнення з ОСОБА_1 боргу з податку на доходи фізичних осіб у повному обсязі, а в задоволені позову ОСОБА_1 про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постановою від 09 січня 2013 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Херсонський окружний адміністративний суд задовольнив позов ОСОБА_1 до ДПІ у м.Херсоні Херсонської області ДПС про скасування податкового повідомлення-рішення № від 08 червня 2011 року про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від продажу рухомого майна в сумі 8932,75 грн. В задоволенні позову ДПІ у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби до ОСОБА_1 про стягнення боргу з податку на доходи фізичних осіб суд відмовив.

Вимоги апеляційної скарги, апелянт обґрунтовує тим, що при розгляді справи суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Апелянт зазначає, що при прийнятті оскарженої постанови суд дійшов помилкового висновку, що доходом ОСОБА_1 від продажу легкового автомобіля SKODA FABIA CLASSIC є 100 грн. - ціна транспортного засобу вказана у біржовому контракті, оскільки доходом платника податку від такого продажу слід вважати оціночну вартість транспортного засобу, визначену згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №14285/2092, яка в даному випадку складає 59551,70 грн.

Сплата покупцем автомобіля збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1785,55 грн., за висновками апелянта, підтверджує суму отриманого продавцем ОСОБА_1 доходу у розмірі 59551,70 грн., а тому саме з цієї суми правомірно розраховано податковим органом податок на доходи фізичних осіб від продажу рухомого майна.

ОСОБА_1 надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, та на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову ОСОБА_1 та відмову в задоволенні позову ДПІ у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби, суд першої інстанції встановив, що податкове повідомлення-рішення від 18.06.2011р. № прийнято ДПІ у м.Херсоні за наслідками документальної невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009р. по 31.12.2009р., на підставі акту від 01.06.2011р. №3036/07-1/НОМЕР_1, яким встановлено несплату ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб у сумі 8932,75 грн., що є порушенням п.12.1 ст.12, п.п.8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

В акті перевірки зазначено, що за даними відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС України в Херсонській області 11.06.2009р. ОСОБА_1 зняв з реєстраційного обліку транспортний засіб для реалізації: автомобіль марки SKОDА FАВІА СLАSSІС (номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3), який в подальшому перереєстровано на покупця ОСОБА_2. Продаж вказаного транспортного засобу відбувся на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2009р. №909537, укладеного через Українську товарну біржу, у розділі 2 якого зазначено, що ціна реалізованого автомобіля склала 100 грн.

Суд першої інстанції, також, встановив, що згідно звіту про незалежну експертну оцінку автомобіля ринкова вартість транспортного засобу складає 59551,7 грн.

За висновками податкового органу, при розрахунку податку з доходів фізичних осіб від продажу транспортного засобу SKОDА FАВІА СLАSSІС слід виходити із вартості автомобіля, вказаної в експертній його оцінці, яка була проведена під час реєстрації автомобіля в МРЕВ ДАІ на ОСОБА_2

Суд першої інстанції не погодився з такими доводами податкового органу та зазначив, що здійснення експертної оцінки транспортного засобу є необхідною умовою при реєстрації новим власником автомобіля в органах ДАІ, тоді як при продажу автомобіля з одночасною наявністю двох оцінок (зазначена в біржовій угоді та експертна оцінка) для визначення об'єкту оподаткування приймається не звичайна ціна такого автомобіля, визначена експертом, а ціна угоди.

Також суд першої інстанції зазначив, що у податкового органу відсутні докази отримання ОСОБА_1 коштів у розмірі 59551,7 грн. від операції купівлі-продажу транспортного засобу, у зв'язку з чим обчислення податковим органом податку з доходів фізичних осіб, виходячи із вартості автомобіля, вказаної в звіті про незалежну експертну оцінку автомобіля, є безпідставним.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є питання щодо бази оподаткування податком з доходів фізичних осіб при продажу автомобіля на товарній біржі.

Податкове повідомлення-рішення № від 08 червня 2011 року про збільшення ОСОБА_1 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від продажу рухомого майна в сумі 8932,75 грн. прийнято на підставі акту документальної невиїзної перевірки від 01.06.2011р. №3036/07-1/НОМЕР_1, яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.12.1 ст.12, п.п.8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». У зазначеному акті вказано, що за даними відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС України 11.06.2009р. ОСОБА_1 зняв з реєстраційного обліку транспортний засіб SKОDА FАВІА СLАSSІС (номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3) для реалізації та перереєстрував автомобіль на покупця ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 11.06.2009р., укладеного через Українську товарну біржу. У вказаному договорі вартість реалізованого автомобіля визначена в 100 грн. Згідно звіту про незалежну експертну оцінку автомобіля ринкова вартість автомобіля складає 59551,70 грн., саме з ринкової вартості автомобіля був сплачений ОСОБА_2 до Пенсійного фонду збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3% від об'єкта оподаткування (вартості легкового автомобіля).

З посиланням на п.8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів та самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 №1388, яким визначено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється, зокрема, на підставі документів, що посвідчують оцінку транспортного засобу, ДПІ дійшла до висновку, що ОСОБА_1 отримав дохід від продажу транспортного засобу в сумі 59551,70 грн. виходячи з оціночної вартості транспортного засобу, яка визначена згідно Методики, однак податок з даного доходу ОСОБА_1 не сплачено.

Апеляційний суд вважає, що у сторін виникли розбіжності при з'ясуванні питання щодо бази оподаткування податком з доходів фізичних осіб при продажу автомобіля на товарній біржі: на думку ДПІ, об'єктом оподаткування є вартість майна, яке відчужується, розрахована за звичайними цінами, але не нижче експертної вартості автомобіля, а за позицією ОСОБА_1 він має право продавати автомобіль за договірною ціною, яка не має мінімальної межі і не залежить від експертної оцінки.

Цивільним кодексом України визначено, що угодою визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення, цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. При проведенні біржової операції з купівлі-продажу рухомого майна одна зі сторін угоди (покупець) набуває права власності на рухоме майно, яке придбаває, а друга сторона угоди (продавець) одержує дохід від такого продажу тільки з моменту реєстрації угоди на біржі.

Під час укладення будь-яких угод на біржі сторонами цих угод застосовуються вільні ціни, як це передбачено вимогами Закону України "Про товарну біржу" та цивільного законодавства.

Згідно ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Визначення ціни за договором є істотною умовою договору купівлі-продажу і ці умови визначаються сторонами угоди.

Договір купівлі-продажу автомобіля, який укладений ОСОБА_1 на Українській товарній біржі, не визнаний судом недійсним, він не є нікчемним.

Експертну оцінку вартості автомобіля зазвичай здійснює покупець після оформлення договору купівлі-продажу, оскільки вимога про здійснення такої оцінки пред'являється до нового власника автомобіля органом реєстрації автотранспортних засобів - ДАІ відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, затверджених Постановою КМУ від 07.09.1998р. №1388. Тому продавець, яким є ОСОБА_1, може і не бути обізнаним про вартість автомобіля, яку визначив експерт.

Статтею 7 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що проведення оцінки майна є обов'язковим у разі оподаткування майна згідно із законом, однак в даному Законі чи законах, які регулюють податкові відносини не зазначено, що при оподаткуванні операцій з продажу рухомого майна потрібно керуватись саме оціночною вартістю.

Закон про оцінку майна не є законом про оподаткування і не може змінювати норми Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», яким передбачено лише обов'язковість проведення оцінки, а не про обов'язковість її використання при визначенні бази оподаткування.

В Законі України «Про податок з доходів фізичних осіб» при регулюванні операцій з продажу рухомого майна, не передбачається застосування звичайних цін або цін, що не нижче визначної експертом ціни.

Згідно п.1.2 ст.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» доходом є сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що доходом фізичної особи від продажу об'єкта рухомого майна є сума коштів, отриманих продавцем у власність або нарахованих на його користь. Про звичайні ціни в даному контексті взагалі не згадується. А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при розрахунку податку на доходи фізичних осіб необхідно враховувати суму, зафіксовану в договорі купівлі-продажу, а не експертну оцінку транспортного засобу.

Апеляційний суд вважає помилковими твердження апелянта, що сплата покупцем автомобіля збору до Пенсійного фонду України є доказом отримання позивачем доходу від його реалізації у розмірі 59551,70 грн., оскільки новий власник транспортного засобу діяв на виконання п.13 постанови КМУ від 03.11.1998р. №1740 «Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне страхування з окремих видів господарських операцій», що не зобов'язує ОСОБА_1 робити переоцінку проданого транспортного засобу та сплачувати податок, виходячи із суми експертної оцінки. До того ж, правовідносини покупця з Пенсійним фондом щодо сплати пенсійного збору не стосуються ОСОБА_1

Враховуючи викладене та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ст. 71 КАС України, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який не спростований доводами апеляційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про скасування податкового повідомлення-рішення № від 08 червня 2011 року та відмови в задоволенні позову ДПІ у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби про стягнення з ОСОБА_1 визначеної вказаним податковим повідомленням-рішенням суми.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя Н.В.Вербицька

суддя О.О.Кравець