Справа № 295/13832/15-а
Суддя: Семенцова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17.09.2015 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши адміністративний позов приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення сесії шостого скликання Житомирської міської ради від 20.03.2015 року № 881 в частині надання дозволу на виготовлення детального плану території та на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2368 га за адресою: м. Житомир, пров. Прудний, 13, ОСОБА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтував зокрема тим, що оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування було порушено його права та вимоги закону. Так, 08.05.2015 року управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради ПП «ВЖРЕП № 4» було видано паспорт прив'язки тимчасового павільйону продовольчих товарів з виконанням благоустрою прилеглої території за адресою: м. Житомир, пров. Прудний, 13, який дійсний до 08.05.2016 року. Під час виконання робіт по розміщенню тимчасового павільйону продовольчих товарів зясовано, що рішенням сесії шостого скликання Житомирської міської ради від 20.03.2015 року № 881 надано дозвіл на виготовлення детального плану території та на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2368 га за цією ж адресою ОСОБА_1 При цьому рішенням Житомирської міської ради № 113 від 23.02.1994 року їй та ОСОБА_2 вже було передано у власність на умовах безоплатної приватизації дві земельні ділянки по 0,075 га також за цією адресою, через що скориставшись правом безоплатної приватизації, відведення їй 0,07 га вільної земельної ділянки можливе лише на умовах аукціону.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, дослідивши адміністративний позов та додані до нього матеріали, виявлено, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у звязку з чим необхідно відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, субєктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. п. 1, 7 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Основними критеріями відмежування справ підсудних адміністративним судам є субєктний склад та характер спірних правовідносин, тобто обовязковим учасником публічно-правового спору має бути субєкт владних повноважень, а предметом судового розгляду у адміністративному проваджені має бути публічно-правовий спір.

Необхідною ознакою субєкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій у тих правовідносинах, щодо яких виник спір. Суб`єкт владних повноважень, до якого заявлено позов, повинен здійснювати владні управлінські функції щодо позивача.

Як розяснено у пунктах 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в редакції від 19 березня 2010 року за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з п. п. 1, 3 ч.1 ст.17 КАС України віднесено до компетенції адміністративних судів.

У пунктах 2, 3 Постанови Пленум Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» розяснено, що законодавство не містить визначення терміну «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне. Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Оскільки суть позовних вимог зводиться до визнання протиправним та скасувати рішення сесії шостого скликання Житомирської міської ради від 20.03.2015 року № 881 в частині надання дозволу на виготовлення детального плану території та на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2368 га за адресою: м. Житомир, пров. Прудний, 13, ОСОБА_1, тому даний спір спрямований на зміну речово-правових відносин, що регулюються нормами приватного права. У таких правовідносинах позивач та відповідач є рівноправними субєктами договірних відносин, дії яких спрямовані на реалізацію права володіння, користування та розпорядження обєктами права державної власності на землю. У цих відносинах відповідач виступає як особа, яка представляє власника, реалізуючи його цивільну (господарську) правосубєктність, та не здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, а відтак не є субєктом владних повноважень відповідно до ст. 17 КАС України. Наявність при цьому у відповідача статусу місцевого органу виконавчої влади не змінює правову природу спірних відносин та не робить даний спір публічно-правовим, як і заявлені вимоги.

Наведене свідчить про підвідомчість спору суду господарської юрисдикції.

Відповідно до положень ст. ст. 1, 12 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому законом порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, при цьому господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при, зокрема, укладанні господарських договорів.

Як вбачається з інформаційного листа Верховного Суду України від 26.12.2005 року № 3.2.-2005 у випадку, якщо субєкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого субєкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Так само згідно п. 1.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин справа за даним позовом не належить до адміністративної юрисдикції, тому у відкритті провадження у ній слід відмовити.

Виходячи з наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення міської ради відмовити.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п'ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Семенцова