Справа № 2а-858/11
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2012-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 р. Справа № 16224/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Пустомитіської районної державної адміністрації Львівської області на ухвалу судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2011 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Пустомитіської районної державної адміністрації Львівської області до ОСОБА_2 про стягнення надмірно нарахованої та виплаченої суми державної соціальної допомоги,

встановив:

06 грудня 2011 року позивач УПСЗН Пустомитіської РДА звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просив стягнути з відповідача надмірно виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям в сумі 8263,11 грн..

Ухвалою судді Пустомитівського районного суду від 06.12.2011 року даний адміністративний позов залишено без розгляду, у звязку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись із цією ухвалою судді першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржена ухвала постановлена з неповним зясуванням усіх обставини, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до адміністративного суду, оскільки після надіслання відповідачу листів від 17.04.2009 року та 28.10.2009 року з вимогою про надання пояснень та документів на транспортні засоби, ОСОБА_2 посилаючись на складні стосунки в сімї, проблеми зі здоровям, просила дати їй більше часу для вирішення особистих проблем. 15.04.2010 року управлінням зроблено запит в сільську раду с. Рясне Руське про склад сімї, загальну площу житла та землекористування ОСОБА_3, після отримання відповіді на який, було визначено терміни відшкодування та суму надмірно виплаченої допомоги.

З врахуванням викладеного апелянт просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду. Постановити ухвалу, якою скасувати ухвалу судді першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь в справі і зявилися в судове засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Суддя першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що у відповідності до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду встановлено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів. Оскільки про подання відповідачем недостовірної інформації позивач дізнався 16.04.2009 року, а із позовом він звернувся тальки 05.12.2011 року, тобто із пропуском строку звернення до суду та не наводить поважних причин пропуску цього строку, суддя першої інстанції прийшов до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги характер розглядуваного спору, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена неповноважними суддею.

Правила предметної підсудності адміністративних справ, які визначають компетентний суд для розгляду і вирішення конкретної адміністративної справи, визначені статтею 18 КАС України.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті.

Частиною 3 цієї статті визначено підсудність окружних адміністративних судів, відповідно до якої окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.

Із наявної в матеріалах справи позовної заяви суд апеляційної інстанції вбачає, що позивач УПСЗН Пустомитівської РДА звернувся у Пустомитівський районний суд як адміністративний суд із позовом до фізичної особи, предметом якого є стягнення надмірно виплаченої державної соціальної допомоги.

З наведеного вище випливає, що позивачем у даній справі є орган державної влади, що з урахуванням ч. 2 ст. 18 КАС України вказує на те, що даний спір підсудний окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена неповноважним суддею, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України є підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

При цьому, суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем строк звернення до адміністративного суду пропущено без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України (тут та далі в редакції чинній на момент виникнення у позивача підстав для звернення із адміністративними позовом до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 цієї ж статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що чинним законодавством України не установленого спеціальних строків звернення до суду із розглядуваним позовом, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що до даних правовідносин підлягає до застосування річний строк звернення до суду, що був передбачений ст. 99 КАС України в редакції чинній на момент виникнення у субєкта владних повноважень підстав для звернення із адміністративними позовом до суду.

Із матеріалів справи суд апеляційної інстанції вбачає, що позивачем на підставі заяв та декларацій відповідача, останньому протягом періодів з 01.01.2005 року по 30.06.2005 року, з 01.07.2005 року по 31.12.2005 року, з 01.01.2006 року по 30.06.2006 року, з 01.04.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 30.06.2008 року призначалася та виплачувалася державна соціальна допомога як малозабезпеченій сімї.

У звязку із тим, що відповідачем під час призначення вказаної вище допомоги приховано інформацію щодо наявності у власності її чоловіка 3-ох транспортних засобів та більше одного житлового приміщення, позивач звернувся в суд із адміністративним позовом про стягнення надмірно виплаченої допомоги.

Із наявних в матеріалах справи відповідей Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи від 08.04.2009 року та КП Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» № 2438 від 02.04.2009 року наданих на запити УПСЗН Пустомитівської РДА, суд апеляційної інстанції вбачає, що про наявність у члена сімї відповідача 3-ох транспортних та більше одного житлового приміщення, позивач дізнався ще 06.04.2009 року та 16.04.2009 року відповідно.

Відповідно до п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям затвердженого Постановою КМ України від 24 лютого 2003 р. N 250, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Із повідомлення про припинення надання допомоги від травня 2010 року № 06-1393 (а.с. 35), суд апеляційної інстанції вбачає, що УПСЗН Пустомитівської РДА повідомило відповідача, що на підставі висновків проведеної управління перевірки, виявлено що відповідачем подано неповну інформацію про транспортні засоби, внаслідок чого йому надмірно виплачено державну соціальну допомогу в сумі 8263,11 грн.. Даним повідомленням відповідача зобовязано повернути переплачені кошти та перерахувати їх на відповідний рахунок до 17.06.2010 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що датою з якої у позивача виникло право на предявлення розглядуваного позову, слід вважати наступний день після спливу установленого позивачем строку для добровільної сплати відповідачем надмірно виплачених коштів допомоги, тобто 18.06.2010 року. Таким чином, строк звернення позивача із даним адміністративним позовом сплинув 18.06.2011 року

Як вбачається із проставленого судом першої інстанції на позовній заяві вхідного штампа, позивач із даним адміністративним позовом звернувся 05.12.2011 року, тобто із пропуском строку звернення до суду та не наводить жодних причин пропуску цього строку.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що позивач у своєму адміністративному позові не наводить поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що такий строк позивачем пропущено без поважних причин, а тому у відповідності до ст. 100 КАС України даний адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Враховуючи те, що оскаржена ухвала постановлена не повноважним суддею, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про її скасування і залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. ст. 155, 160 ч. 3, 195, 196, 199, 202, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Пустомитіської районної державної адміністрації Львівської області задовольнити частково.

Ухвалу судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2011 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 2а-858/11/1316 скасувати.

Позовну заяву управління праці та соціального захисту населення Пустомитіської районної державної адміністрації Львівської області до ОСОБА_2 про стягнення надмірно нарахованої та виплаченої суми державної соціальної допомоги залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з моменту виготовлення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: О.Б. Заверуха

ОСОБА_4

Ухвала у повному обсязі виготовлена та підписана 14.03.2012 року.