Справа № 814/1080/14
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1080/14

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

за участю секретаря - Вишневської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року за позовом Державної фінансової інспекції в Миколаївській області до КП «Комунсервіс» про зобов'язання вчинити дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року, Державна фінансова інспекція в Миколаївській області звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до КП «Комунсервіс» про зобов'язання відповідача виконати п. 3 вимоги про усунення порушень від 13.09.2013 року № 05-14/733, а саме: відшкодувати за рахунок осіб, винних у зайвих виплатах коштів на суму 74.869,19 грн., шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130, 133 КЗпП України та провести відповідні корегування єдиного соціального внеску.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що інспекцією проведена ревізія позивача, за наслідками якої встановлено нарахування премії фізичним особам, що не передбачено умовами укладених договорів, що завдало матеріальної шкоди підприємству.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державної фінансової інспекції в Миколаївській області подала апеляційну скаргу, в який посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників апелянта та позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Судом встановлено, що у серпні 2013 р. позивач провів позапланову ревізію фінансово-економічного стану відповідача за 2011-2012 роки та січень-липень 2013 року. Результати ревізії оформлені актом від 2 вересня 2013 р. № 05-24/06.

В акті ревізії містяться посилання на наступні обставини, з якими позивач пов'язує порушення з боку відповідача. На підприємстві відповідача працювали фізичні особи за договорами підряду, яким нараховувалася премія, що не передбачено умовами договорів. За умовами колективних договорів преміювання застосовується тільки для штатних працівників підприємства. Премії підрядникам нараховувалися на підставі наказів керівника. В наказах відсутні прізвища робітників, яким надавалася премія. Інспекцією зроблено висновок про безпідставне нарахування та виплату премій фізичним особам-підрядникам на загальну суму 83.968,02 грн.

На підставі акту ревізії 13 вересня 2013 р. Інспекція прийняла вимогу про усунення порушень № 05-14/733, у п. 3 якої вимагає від відповідача відшкодувати за рахунок осіб, винних у зайвих виплатах коштів на суму 74.869,19 грн., шкоду в порядку та розмірі, встановленому с. 130, 133 Кодексу законів про працю України та провести відповідні коригування єдиного соціального внеску (а. с. 29-31).

Відповідач оскаржив вказану вимогу до суду. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 березня 2014 р. по справі № 814/4372/13-а суд відмовив у задоволенні позову щодо визнання протиправним і скасування по 3 вимоги Інспекції (а. с. 33-35). Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції залишене без змін (а. с. 106-109).

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції зазначив, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Виходячи з наведеного, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

На думку колегії суддів такі висновки є справедливими за умови, якщо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги.

Разом з тим, вимога ДФІ що оскаржується містить посилання на необхідність відшкодування шкоди в прядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130, 133 КЗпП України та проведення необхідних коригувань єдиного соціального внеску.

Відшкодування шкоди заподіяної працівником врегульовано законодавством України про працю і передбачає можливість позасудового вирішення цього питання за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу (ст.136 КЗпП України). Крім того, виконання оскаржуваної вимоги в частині зобов'язання проведення необхідних коригувань єдиного соціального внеску, можливе лише адміністрацією підконтрольної установи в порядку усунення допущених порушень законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вимога позивача про відшкодування шкоди в прядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130, 133 КЗпП України та проведення необхідних коригувань єдиного соціального внеску тотожна зверненню до суду з відповідним позовом.

В силу п. 4 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, п. 4 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року скасувати та прийняти по справі нове рішення.

Адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Миколаївській області задовольнити.

Зобов'язати КП «Комунсервіс» Первомайської міської Ради Миколаївської області виконати п. 3 Вимоги про усунення порушень від 13.09.2013 року № 05-14/733.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

В.Л. Романішин