Справа № 818/3062/15
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р. Справа № 818/3062/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Будакова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3062/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного Управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2231-17 від 31.07.2015 року з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 8826грн.37коп.

В обґрунтування позову зазначає, що, на його думку, на нього, як на пенсіонера, якому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», поширюється пільга щодо сплати єдиного внеску, оскільки він досяг пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Оскільки на день винесення оскаржуваної вимоги він досяг пенсійного віку, то це повинно бути враховано відповідачем, внаслідок чого він, як фізична особа-підприємець, що перебуває на спрощеній системі оподаткування, звільняється від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі із зазначених вище підстав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснивши, що від обов'язку сплати єдиного внеску звільняються лише пенсіонери, яким призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому просив у задоволенні позову відмовити. Надав письмові заперечення на позовну заяву (а.с.20-21).

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 необхідно відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлені види пенсій за цим Законом: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування і є платником єдиного податку (а.с.5-6).

Позивач є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення Серія НОМЕР_2, отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с.9), ст.1 якого встановлює наступні види пенсійного забезпечення для осіб, на яких поширюється його дія: довічна пенсія за вислугу років; пенсія по інвалідності; пенсія в разі втрати годувальника.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.5 вказаного Закону особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Отже, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є окремими видами пенсійного забезпечення, правові засади призначення та виплати яких регулюються окремим законодавством.

Так, право чоловіків на пенсію за віком, що передбачене частиною першою статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частиною 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакціях, чинних на час виникнення спірних відносин), пов'язується, зокрема, з досягненням 60 років.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом 4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За приписами ч.4 ст.4 цього Закону (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI, які набрали чинності 06.08.2011р.) особи, зазначені у пункті п. 4 ч. 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Враховуючи вищевказане, суд на підставі аналізу зазначених норм права дійшов висновку, що фізичні особи-підприємці, яким призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII і які обрали спрощену систему оподаткування, не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на підставі ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VІ. Тобто, від сплати за себе єдиного внеску звільняються лише ті фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування і є пенсіонерами за віком.

Тому суд не погоджується із твердженнями позивача про те, що він, хоч і не отримує пенсію за віком, але звільняється від сплати за себе єдиного внеску у зв'язку із досягненням пенсійного віку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 15.04.2014р. (справа № 21-59а14), 22.04.2014р. (справа 21-75а14) та від 10.03.2015 року (справа №21-56а15).

Відтак, положення частини четвертої статті 4 Закону N 2464-VI не поширюються на осіб, які отримують пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону N 2262-XII, незважаючи на можливе досягнення ними загального пенсійного віку, необхідного для призначення пенсії за віком.

Оскільки фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не входить до переліку осіб, які мають права на пільги, встановлені ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", підстави для звільнення його від сплати єдиного внеску відсутні.

На підставі викладеного суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2231-17 від 31.07.2015 року з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 8826грн.37коп. необхідно відмовити.

Стосовно судових витрат, то частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (чинній на момент звернення із позовом до суду) визначено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Так, за подання до адміністративного суду позову майнового характеру ОСОБА_1 сплатив - 182,70грн., тобто 10 % розміру ставки судового збору.

При цьому, обчислюючи розмір належного для доплати судового збору за подання позову майнового характеру, суд прийшов до висновку, що з позивача необхідно стягнути суму у розмірі - 1644,30грн.

Таким чином, з позивача необхідно стягнути суму судового збору у розмірі пропорційно відхиленої частини вимог - 1644,30грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 31.07.2015 року №Ф-2231-17 -відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (40001АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1644грн.30коп.(одна тисяча шістсот сорок чотири грн. тридцять коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 19.10.2015 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова