Справа № 2а-9381/10/2670
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № 27/264
У Х В А Л А
м. Київ

03 листопада 2010 року № 2а-9381/10/2670
за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України
до 3-я особа Київської міської ради Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард 2005"
про визнання нечинним рішення від 29.03.2007р. №433/1094 в частині,
Суддя О.В.Головань
Секретар Г.А.Тітова
Представники:
Від прокуратури: Рубан Д.В.;

Від позивача-1: не з`яв;

Від відповідача-2: Войтюк Т.Ф. - п/к (дов. від 16.06.10 р. №303/25/1502)

Від відповідача: Ткаченко А.Т. - п/к (дов. від 15.09.10 р. №225-КР-940)

Від 3-ї особи: не з`яв.

Обставини справи:
Позовні вимоги заявлені про визнання нечинним рішення від 29.03.2007р. № 433/1094 в частині припинення права користування військового містечка № НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , площею 0,34 га., наданою відповідно до рішення Київської міської ради депутатів трудящих № 18 с від 30.06.76р.

Ухвалою суду від 12.07.10р. відкрите провадження у справі та призначене попереднє судове засідання на 11.08.10р.

Ухвалою суду від 11.08.10 р. закінчене підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 29.09.10 р.

В судовому засіданні 29.09.10 р. оголошено перерву 13.10.10р. - 03.11.10р.

В судовому засіданні 03.11.10 р. представник відповідача повторно заявив клопотання про застосування наслідків, передбачених ст. 100 КАС України, для позовних заяв, поданих з пропуском встановленого строку звернення до суду.

Зокрема, представник відповідача у поданому клопотанні послався на ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.10.09 р. та 21.07.10 р., в яких викладено позицію щодо неможливості застосування положень ст. 268 ЦК України до адміністративних спорів.

Представник відповідача наполягає, що п. 4 ч. 1 ст. 268 Цивільного кодексу України, яким передбачено, що позовна давність не поширюється на вимоги власника або іншої особи про визнання незаконним правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його права власності або інше речове майно, оскільки спір у цій справі виник з публічно-правових відносин, до яких цивільне законодавство не застосовується, а тому відмова у клопотанні про застосування наслідків, передбачених ст. 100 КАС України, для позовних заяв, поданих з пропуском встановленого строку звернення до суду від 11.08.10р. на підставі п. 4 ч 1 ст. 268 Цивільного кодексу України є необгрунтованою.

Представник Генеральної прокуратури України та позивача-2 в судовому засіданні 03.11.10р. проти залишення позовної заяви без розгляду заперечили з таких підстав.

Ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Так, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини, тобто аналогію закону, а тому необхідно врахувати положення ст. 268 Цивільного кодексу України, згідно позовна давність не поширюється на вимоги власника або іншої особи про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

В даному випадку заявлено саме такий позов.

Ознайомившись з клопотанням представника відповідача та поясненнями представника прокуратури, суд відмовляє в задоволенні клопотання з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, ніж той, що передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України.

В даному випадку оскаржуваним рішенням Київради від 29.03.2007р. № 433/1094 припинено право користування військового містечка № НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , площею 0,34 га., і позов заявлено прокуратурою в інтересах особи, право користування якої припинено, про визнання нечинним вказаного акту.

Ст. 268 Цивільного кодексу України передбачає, що позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

В даному випадку вказана норма є тим іншим законом, що встановлює інші строки для звернення до адміністративного суду.

Той факт, що вказана норма міститься у Цивільному кодексі України, що є законодавчим актом приватноправового характеру, не означає неможливість її застосування в адміністративному процесі, оскільки акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування створюють права та обов`язки як в приватноправових, так і в публічно-правових відносинах.

Крім того, ч. 1 ст. 5 КАС України, на який посилається відповідач, стосується здійснення судочинства, тобто, процесуальних норм, тоді строк звернення до суду є нормою матеріального права.

За таких обставин строк звернення позивача до суду не є порушеним, і спір підлягає вирішенню по суті.

На підставі вищевикладеного, ст. 99, 160 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання відмовити.

Суддя О.В. Головань