Справа № 813/4711/15
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року № 813/4711/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Шозда Г.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до в.о. начальника ДПІ у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування рішень від 30.06.2015 року за № та за №.

У відповідності до вимог ст.52 КАС України посадову особу замінено на належного відповідача - орган державної влади - ДПІ у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, на думку позивача, твердження контролюючого органу про несплату (неперерахування) або несвоєчасну плату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за січень та лютий 2015 року спростовується копіями платіжних доручень за №03 від 02.02.2015 року та №03 від 03.03.2015 року. А відтак, продовжує позивач, відповідач належним чином не повідомив про зміну рахунку для внесення єдиного податку. Сплачені кошти з єдиного внеску були зараховані на рахунок №1305 (старий рахунок), які в подальшому були перераховані на новий рахунок №130 того ж банку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з тих самих міркувань, просить позов задоволити.

Відповідач в запереченні на позовну заяву вважає, що згідно з картки особового рахунку платника нарахування єдиного соціального внеску в сумі 2956 грн. 10 коп. з граничним терміном сплати 20.01.2015 року призвело до виникнення боргу в розмірі 492 грн. 68 коп., який сплачено 31.03.2015 року в розмірі 492 грн. 68 коп., 31.03.2015 року в сумі 2463 грн. 42 коп. і це є порушенням ч.10 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року за №2464-VI, з наступними змінами. А відтак, продовжується в запереченні, контролюючим органом правомірно застосовано штрафні санкції та нараховано пеню.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Рішенням ДПІ у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області за № від 30.06.2015 року на підставі частини десятої та пункту 2 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 98 грн. 53 коп. (20%) та нараховано пеню у розмірі 19 грн. 21 коп. (0,1 % від суми недоїмки). Період з 21.02.2015 року до 31.03.2015 року.

Відповідно, з тих самих підстав рішенням за № від 30.06.2015 року застосовано штраф у розмірі 492 грн. 69 коп. та нараховано пеню у розмірі 30 грн. 55 коп. Період з 21.03.2015 року до 07.04.2015 року.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п.2 ч.11 ст.25 згаданого Закону, в редакції чинній на час застосування штрафних санкцій, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Крім того, згідно з ч.10 цієї ж статті, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

В матеріалах справи наявні платіжні доручення від 02.02.3015 року за №03 на суму 492 грн. 68 коп. та від 03.03.2015 року за №03 на суму 2463 грн. 42 коп., в яких вказано призначення, зокрема, єдиний соціальний внесок за січень та лютий 2015 року відповідно.

При цьому, судом встановлено, що вищенаведені кошти були зараховані на рахунок, який раніше використовувався для сплати єдиного соціального внеску.

У звязку з наведеними обставинами контролюючим органом було застосовано штраф та нараховано пеню.

Абзацом першим частини 5 статті 9 згаданого Закону передбачено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Диспозиція наведеної норми під сплатою єдиного внеску розуміє внесення відповідних сум на рахунки органів доходів і зборів.

У відповідності до положень абзацу першого ч.8 ст.9 згаданого Закону, єдиний внесок сплачується за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Як передбачено абзац.1 ч.1 ст.43 БК України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України , діяльність якої спрямовується і координується через Міністра фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Частиною п'ятою статті 45 БК України встановлено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Поряд з цим, пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року за №2346-III, з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

А відтак, суд вважає, що під сплатою єдиного внеску розуміється внесення відповідних сум на рахунки органів доходів і зборів.

Висновок щодо застосування норм вищенаведених законодавчих актів у такий спосіб, викладено у постанові Верховного Суду України від 16.06.2015 року у справі №21-377а15, а тому враховується судом при вирішенні даного спору, у відповідності до абзацу другого ч.1 ст.244-2 КАС України. При цьому, суд не знайшов підстав для відступлення від зазначеної правової позиції.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних доручень платіжні доручення від 02.02.3015 року за №03 на суму 492 грн. 68 коп. та від 03.03.2015 року за №03 на суму 2463 грн. 42 коп. суми коштів були сплачені на рахунок ГУ ДКСУ у Львівській області, а відтак кошти надійшли до Державного бюджету України.

За таких обставин, суд вважає, що контролюючий орган без достатніх на те правових підстав прийшов до висновку про наявність складу правопорушення (несвоєчасна сплата) та застосував штраф і нарахував пеню.

Більше того, слід зазначити, що підставою для відповідальності є саме несплата чи несвоєчасна сплата, а не відображення сплачених сум в обліку не того платника.

Іншими словами наявні платіжні доручення підтверджують вчасне виконання позивачем обовязку зі сплати єдиного внеску саме перед бюджетом.

У звязку з наведеним судом не беруться до уваги заперечення контролюючого органу.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у відповідності до положень ст.162 КАС України, у резолютивній частині постанови належить зазначити про протиправність та скасування спірних рішень.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такий належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати, прийняті Державною податковою інспекцією у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області рішення від 30.06.2015 року за № та за №.

3. Стягнути з Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, 182 грн. 70 коп. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок) судового збору.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

5. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20 жовтня 2015 року.

Суддя В.Я.Мартинюк