Справа № 2а-5674/11/1470
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

12.10.2011 р. Справа № 2а-5674/11/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. за участю секретаря судового засідання Салової І.О. розглянувши адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду України у Корабельному районі м. Миколаєва, (вул. Артема, 1-б,Миколаїв,54052)

доПідрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, (вул. Декабристів, 41/23, оф 800,Миколаїв,54020)

провизнання дій державного виконавця незаконними щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій, скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 06.04.2011 та скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій по примусовому виконанні рішення суду від 06.04.2011 ,
ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва (боржник в виконавчому проваджені) звернулось до суду з позовом до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про визнання дій державного виконавця незаконними що винесення постанов про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій, скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 06.04.2011 та скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій по примусовому виконанні рішення суду від 06.04.2011 за виконавчим листом, видним виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва 14.04.2010 по справі № 2-а-1137, зазначивши про незаконність прийняття оскаржуваних постанов.

Від відповідача надійшли заперечення на позов та заява про слухання справи в відсутність представника відповідача.

З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях відповідача, суд ухвалив про слухання справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень судам належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею. 28 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Момент винесення державним виконавцем постанови «про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій»визначений ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження»де зазначено: витрати органів державної виконавчої служби, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Кошти виконавчого провадження складаються з:

1) коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника;

2) авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

3) стягнутих з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій;

4) інших надходжень, що не суперечать законодавству.

До витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату:

1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника;

2) послуг експертів, субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій;

3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум;

4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини;

5) розміщення оголошення в засобах масової інформації;

6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень;

7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби

При розгляді справи встановлено, що 08.10.2010 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва 14.04.2010 по справі № 2-а-1137 про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(в редакції до 28.12.2007 року), за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження та до суду. В супровідному листі сторонам розяснено права та обовязки передбачені ст. 11-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 25.10.2010. Вимогами п. 2 постанови боржнику по справі Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва (далі Боржник) надано строк для добровільного виконання рішення суду, а саме: 7 днів з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Строк для добровільного виконання рішення суду наданий боржнику, закінчився 02.01.2011.

Постанова сторонами виконавчого провадження в строки та порядку встановленому Законом не оскаржено.

26.10.2010 на адресу підрозділу надійшов лист боржника, в якому останній вказує на невизначеність кінцевої дати здійснення перерахунку та виплати стягувачеві доплати до пенсії.

22.11.2010 державним виконавцем підрозділу направлено до Корабельного районного суду м. Миколаєва заяву про розяснення рішення суду.

29.11.2010 державним виконавцем підрозділу винесено постанову про зупинення виконавчого провадження .

15.02.2011 на адресу підрозділу надійшло повідомлення Корабельного районного суду м. Миколаєва про відмову в задоволенні заяви про розяснення рішення суду.

17.02.2011 державним виконавцем підрозділу винесено постанову про поновлення виконавчого провадження. Копію постанови про поновлення виконавчого провадження від 17.02.2011 направлено сторонам виконавчого провадження та до суду. Одночасно 18.02.2011 на адресу Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва направлено вимогу державного виконавця, якою зобовязано боржника виконати рішення суду в строк до 28.02.2011. Вказана постанова та вимога державного виконавця отримана боржником 28.02.2011.

16.03.2011 на адресу підрозділу надійшло повідомлення боржника про здійснення перерахунку та виплати стягувачу коштів за рішенням суду в сумі 2341,81 грн..

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва без поважних причин не виконано рішення суду в строк, встановлений державним виконавцем для добровільного виконання.

06.04.2011 державним виконавцем підрозділу на підставі ст.41 Закону України «Про виконавче провадження»правомірно винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 77,00 грн..

06.04.2011 державним виконавцем підрозділу у відповідності до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження»правомірно винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1360,00 грн..

06.04.2011 державним виконавцем підрозділу на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження та до суду.

Отже, процесуальні дії щодо винесення оскаржуваних постанов вчинені державним виконавцем відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

За таких обставин, відповідач - субєкт владних повноважень при прийнятті оспорюваних постанов діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І. В. Желєзний