Справа № 826/9860/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 жовтня 2015 року № 826/9860/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1, Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського Районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2, Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3
доГоловного територіального управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправними та скасування наказів,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись Заступник начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1, Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Печерського Районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2, Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій просили: визнати незаконним рішення відповідача про застосування дисциплінарних стягнень та визнати незаконними та скасувати накази від 27 квітня 2015 року № 85, 84 та 83 про застосування заходів дисциплінарного стягнення до позивачів.

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що 27 квітня 2015 року до них було застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді доган, про що відповідачем видано відповідні накази. Заходи дисциплінарного стягнення були застосовані за неналежне виконання посадових обов'язків, що було виявлено під час проведення службового розслідування. Позивачі вважають оскаржувані рішення неправомірними, оскільки: в акті проведення службового розслідування комісією не зазначено, які саме проступки були вчинені ними та в чому саме полягає неналежне виконання ними своїх посадових обов'язків; акт складено на підставі припущень, а не доведених фактів; в акті відсутні відомості щодо проведення службового розслідування щодо ОСОБА_3, проте висновки щодо неї зроблені та інше. Крім того, позивачі вважають, що дисциплінарні стягнення щодо них були накладені з пропуском строку, встановленого ст. 148 КЗпП України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 травня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі на 15 червня 2015 року.

15 червня 2015 року судове засідання було відкладено на 30 червня 2015 року, у зв'язку з неявкою відповідача.

У подальшому судові засідання були відкладені, у зв'язку з необхідністю виклику свідка ОСОБА_4, за клопотанням відповідача. Разом з тим, свідок так і не прибув, крім того, 27 липня 2015 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкликання заяви про виклик свідка.

У зв'язку неявкою відповідача у судове засідання, призначене на 27 липня 2015 року, керуючись ч. 6 ст. 128 КА України, суд ухвалив продовжити розгляду справи у поряду письмового провадження.

Позивачі в ході розгляду справи підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов з огляду на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача під час судових засідань заперечував проти задоволення позову, письмових заперечень проти позову не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі службової записки Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 05 березня 2015 року № 428/04-32 щодо проведення службового розслідування стосовно виявлення факту можливого надання протиправних переваг боржнику в частині ухилення останнього від сплати боргу службовими особами відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, ініціювання питання щодо відповідності займаним посадам службових осіб ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, наказом Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16 березня 2015 року № 178/8 призначено проведення службового розслідування обставин, викладених у службовій записці (а.с. 123).

За результатами проведення службового розслідування комісією складено Акт (без номера та дати) по матеріалах виконавчого провадження № 42697531 щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Згідно Акту, 23 березня 2014 року на виконання до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві надійшла заява ОСОБА_7 про відкриття виконавчого провадження, примусове виконання рішення суду та накладення арешту на майно боржника. До заяви додано виконавчий лист Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 боргу в сумі 155553,89 грн. Боржником у заяві вказано ОСОБА_9, стягненню підлягає сума 295117,89 грн. Вказана заява зареєстрована в журналі загальної вхідної кореспонденції ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві (№ 03-03-24) від № 477, а також аналогічну заяву у журналі зареєстровано під № 488.

26 березня 2014 року державним виконавцем ОСОБА_11 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 31 березня 2014 року - постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, 14 квітня 2014 року - постанову про розшук майна боржника.

11 липня 2014 року державним виконавцем Коблош О.Й. складено акт опису й арешту майна, відповідно до якого описано автомобіль марки RANGE ROVER, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_8 Описане майно передано на відповідальне зберігання стягувачу ОСОБА_7

У подальшому, 15 липня 2014 року державним виконавцем ОСОБА_3 винесено постанову про заміну зберігача на представника ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» ОСОБА_10, у зв'язку з неналежним зберіганням ОСОБА_7 транспортного засобу та ненадання на вимогу державного виконавця майна для огляду.

Як вказано а Акті, всупереч вимогам п.п. 4.2.6, 4.2.7, 4.2.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 01 квітня 2012 року № 612/5, державним виконавцем ОСОБА_3 не зазначено причину передачі майна іншому зберігачу, факт передачі майна не засвідчено актом державного виконавця/актом приймання-передавання. Таким чином, неможливо встановити факт зміни відповідального зберігача та передачі описаного майна іншому зберігачу.

17 липня 2014 року в.о. начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 при здійсненні контролю за діями державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду здійснено перевірку матеріалів ВП № 42697531, за результатами якої винесено постанову, якою визнано дії державного виконавця ОСОБА_11 щодо прийняття до виконання виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження такими, що вчинені з порушенням норм закону. Також, постановою в.о. начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 42697531 від 26 березня 2014 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження постанову про розшук майна боржника, акт опису й арешту майна, постанову про заміну зберігача та зобов'язано державного виконавця ОСОБА_2 прийняти рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження .

17 липня 2014 року державним виконавцем ОСОБА_2 направлено стягувачу ОСОБА_7 вимогу повернути транспортний засіб RANGE ROVER його законному власнику, однак виходом державного виконавця було встановлено, що транспортний засіб відсутній на майданчику, його місцезнаходження невідоме, про що складено акт. 18 липня 2014 року державним виконавцем ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

З урахуванням наведених обставин, комісія дійшла висновку, що в діях в.о. начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 містяться дані про можливу фальсифікацію викладених у винесеній нею постанові про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 17 липня 2014 року з наступних підстав:

- наданою стягувачем по вказаному виконавчому провадженні ОСОБА_7 копією про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_8 з відбитком штампу ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві за вхідним реєстраційним номером № 487 від 25 березня 2014 року повністю спростовується недостовірні доводи ОСОБА_1, викладені в її постанові, щодо наявності іншої заяви;

- поясненнями колишнього державного виконавця ОСОБА_11 підтверджено, що ВП № 42697531 було відкрито нею саме на підставі заяв стягувача ОСОБА_7, щодо примусового стягнення коштів зі ОСОБА_8;

- встановлено, що у провадженні ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 42697345 за виконавчим листом 2-3189/12 від 19 березня 2014 року з примусового виконання рішення Печерського районного суду міста Києва про стягнення із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 коштів у розмірі 295117,89 грн.

Крім того, в ході службового розслідування комісією встановлено, що за період перебування виконавчого провадження, а саме: з 26 березня 2014 року по 18 липня 2014 року виконавчі дії проводились різними державними виконавцями, однак всупереч вимогам розділу VI Інструкції, організаційно-розпорядчі документи начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, відповідно до яких здійснювалась передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого, надано не було.

З урахуванням наведеного, комісія дійшла висновку, що в діях службових осіб ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві можуть вбачатися ознаки кримінального правопорушення, в частині надання незаконних переваг боржнику шляхом фальсифікації наявних у матеріалах виконавчого провадження № 42697531 даних з подальшим винесенням постанов з внесенням до них недостовірних відомостей та, як наслідок, безпідставного скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та про звільнення майна боржника з-під арешту.

За результатами проведеного службового розслідуванням комісія висловила пропозиції про застосування до старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3, старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2, заступника начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 заходів дисциплінарного стягнення у вигляді доган.

Як зазначили позивачі у позові, з Актом службового розслідування їх було ознайомлено 17 квітня 2015 року в приміщенні Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Не погоджуючись з висновками службового розслідування, позивачі подали заперечення щодо Акту.

На підставі вказаного Акту службового розслідування та пояснень позивачів, у відповідності до статей 147-149 КЗпП України, 27 квітня 2014 року Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві прийнято накази:

- № 83/05 про застосування до ОСОБА_3, старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

- № 84/05 про застосування до ОСОБА_2, старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

- № 85/05 про застосування до ОСОБА_1, заступника начальника відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Не погоджуючись з вищевказаними наказами та вважаючи їх незаконними, позивачі звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Правові, організаційні, економічні та соціальні умови реалізації громадянами України права на державну службу врегульовані Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Згідно ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

В силу ст. 5 Закону України «Про державну службу», державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Відповідно до ст. 14 вищевказаного Закону, дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

З огляду на те, що особливості порядку застосування до державних службовців дисциплінарних стягнень спеціальними законами, не встановлено, то такий порядок повинен узгоджуватися з відповідними нормами законодавства про працю.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок № 950).

Відповідно до п. 8 Порядку № 950, за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються:

факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань);

заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення;

висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру.

обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно п. 10 Порядку № 950, на вимогу керівника органу державної влади (посадової особи), якому доручено проведення службового розслідування, голови або членів комісії чи особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводилося службове розслідування, акт повинен розглядатися в їх присутності.

За результатами розгляду керівник органу державної влади (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін з дати надходження акта службового розслідування відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

Так, підставами для прийняття оскаржуваних наказів відповідачем вказано неналежне виконання позивачами своїх посадових обов'язків, що було виявлено під час службового розслідування, яке проявилось у можливому наданні протиправних переваг боржнику в частині ухилення від сплати боргу.

Суд додатково зазначає, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин вчинення допущеного особою проступку, обґрунтованих підстав прийняття такого рішення, а також із обґрунтуванням підстав обрання певного виду дисциплінарного стягнення, який застосовуються до особи.

При цьому, в акті службового розслідування та в наказах про застосування заходів дисциплінарного стягнення відповідачем не вказано, які саме посадові обов'язки позивачами неналежно виконувались в ході виконання виконавчого провадження № 42697531, із посиланням на конкретні статті Закону України «Про виконавче провадження» та пункти Посадових інструкцій позивачів, як працівників Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідачем також не було вказано, в чому саме полягає неналежне виконання позивачами своїх посадових обов'язків.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, пояснення від державного виконавця ОСОБА_2 відповідачем було витребувано лише під час його ознайомлення з Актом службового розслідування 17 квітня 2015 року, що є порушенням ст. 149 Кодексу законів про працю України та п. 8 Порядку № 950.

Як вбачається зі Акту службового розслідування, відповідачем не було враховано не надано відповідної оцінки поясненням позивачів стосовно обставин, з яких було проведено перевірку, зокрема, Акт не містить об ґрунтованої інформації про доводи позивачів, мотивацію щодо їх відхилення чи задоволення.

Суд також звертає увагу, що службове розслідування було проведено на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16 березня 2015 року № 178/8 стосовно виявлення факту можливого надання протиправних переваг боржнику в частині ухилення останнього від сплати боргу службовими особами відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Незважаючи на те, що в наказі про проведення службового розслідування та в Акті відсутні відомості щодо проведення службового розслідування щодо ОСОБА_3, відповідачем було надано оцінку її діяльності з виконання виконавчого провадження № 42697531 та зроблено відповідні висновки стосовно діяльності зазначеного державного службовця.

Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення членами комісії не було враховано ступінь тяжкості вчинених проступків і заподіяну ними шкоду, обставини, за яких вчинено проступки, і попередню роботу працівників, у порушення Порядку № 950.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не було дотримано порядок притягнення Заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського Районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Позивачі також вважають, що дисциплінарні стягнення щодо них були накладені з пропуском строку, встановленого ст. 148 КЗпП України.

Згідно ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

За змістом цієї норми обчислення місячного строку для застосування стягнення починається саме з дня виявлення проступку.

Разом з тим, в оскаржуваних наказах не вказано, коли саме вчинено позивачами дисциплінарні проступки і чи не закінчився, передбачений статтею 148 КЗпП України, строк застосування дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, службову перевірку стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було проведено у зв'язку із надходженням звернення ОСОБА_7 щодо фактів можливого вчинення правопорушення службовими особами ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві при примусовому виконанні рішення Печерського районного суду м. Києва (виконавчий лист № 2-3189/12 від 19 березня 2014 року), за результатами розгляду якого встановлено неналежне виконання службових обов'язків державними виконавцями ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

Незважаючи на вищенаведений факт виявлення правопорушення до проведення службового розслідування, відповідачем було порушено строки накладення дисциплінарного стягнення до відповідачів, передбачені ст. 148 КЗпП України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оцінюючи правомірність оскаржуваних наказів суд дійшов висновку про недотримання відповідачем процедури притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності, та недотримання строків притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановлених статтею 148 КЗпП України.

Суд також звертає увагу, що факт неналежного виконання позивачами своїх службових обов'язків матеріалами справи не підтверджено, при цьому, письмових заперечень проти позову відповідачем не надано.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищенаведене та встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними рішення Головного територіального управління юстиції у м. Києві про застосування дисциплінарних стягнень щодо Заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського Районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3.

3. Визнати незаконними та скасувати накази Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 27 квітня 2015 року № 85, 84 та 83 про застосування заходів дисциплінарних стягнень до Заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського Районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський