Справа № 813/5453/15
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року № 813/5453/15

о 11 год., 21 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, представник ОСОБА_2
до Управління Укртрансінспекції у Львівській області, представник ОСОБА_3
про скасування розрахунку

Позивач фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Укртрансінспекції у Львівські області про скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування за № 79 від 14.08.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний розрахунок складений до позивача не відповідає вимогам Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки позивач не був перевізником, а лише орендодавцем транспортного засобу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення та докази, просила суд позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, вказав про правомірність спірного розрахунку з підстав, що водій транспортного засобу не надав при перевірці доказів того, що позивач не є перевізником, просив суд в задоволені позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

14.08.2015 року відповідачем складено акт за № 006573 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, якими встановлено, що водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем НОМЕР_1, причіп марки FRUEHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 порушив вимоги щодо загальної маси та габаритів транспортного засобу.

14.08.2015 року відповідачем складено розрахунок за № 79, згідно якого позивачу за порушення, перевищення загальної маси та габаритів вказаного транспортного засобу, зобовязано протягом 30 календарних днів сплатити 56,00 Євро, з призначенням платежу: плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобі та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про автомобільний транспорт» із змінами і доповненнями, Постановю КМ України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27 червня 2007 року за N 879, якою затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження. Великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри. Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб'єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об'єкти, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Згідно ст. 60 цього ж Закону, За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Постановою КМ України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, визначено механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно п. 3 цього ж Порядку, встановлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Згідно п. 28 цього ж Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються подання чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Позивачем факт габаритно-вагового порушення не оспорюється. Однак, позивач вказує, що він не є перевізником щодо обставин справи до якому може бути донараховано визначену відповідачем плату. В підтвердження обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду копії наступних документів:

- Договору оренди транспортних засобів № 070107 від 01.07.2011 року, згідно якого позивач вищевказаний автомобіль передав в оренду ПП «Захід-хліб-збут-2002»;

- Товарно-транспортну накладну № ЛВ 000006267 від 14.08.2015 року, згідно якої перевізником є ПП «ВМТ-Транс», на автомобілі НОМЕР_3, НОМЕР_4;

- Договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 13.08.2015 року, згідно якого ПП «Захід-хліб-збут-2002» надає експедиційні послуги ПП «ВМТ-Транс», автомобілем НОМЕР_3, НОМЕР_4;

- Подорожнього листа від 13-14 серпня 2015 року за № 2101, згідно якого автомобілем НОМЕР_3, НОМЕР_4 здійснював перевезення водієм ОСОБА_4;

- Трудової книжки та доказів бухгалтерської і податкової звітності згідно яких ОСОБА_4 працює на посаді водія у ПП «Захід-хліб-збут-2002».

Оцінюючи вказані докази, судом враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки позивач вищевказаний транспортний засіб передав в оренду ПП «Захід-хліб-збут-2002» і не є перевізником, яким вчинено вищевказане порушення - перевищення загальної маси та габаритів транспортного засобу КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_5, причіп реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідачем жодними належними та допустимими доказами не підтверджено, що саме позивач є перевізником, до якого слід було б застосувати розрахунок за № 79 від 14.08.2015 року, за порушення - перевищення загальної маси та габаритів транспортного засобу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем частково переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Суд присуджує з Державного бюджету України, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, всі здійснені стороною, яка не є субєктом владних повноважень, та документально підтверджені судові витрати, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 79 від 14.08.2015 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6, вул. Р. Купчинського, 1/134, м. Тернопіль) 487,20 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 19.10.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.