Справа № 2а-4469/2010
Суддя: Васильєва Л. М.
Дата ухвалення: 2011-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-4469/2010
Провадження № 4469
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2011 суддя Київського районного суду м. Полтави Васильєва Л.М. розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дитині війні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Київський районний суд м. Полтави з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірними дій відповідача , нарахування та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 30 листопада 2010 року.

Суддя, розглянувши справу в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-ІV, набрав чинності 01.01.2006 р.).

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону Українр « Про державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст.. 111 цього Закону було зупинено.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 р. № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення зокрема пункту 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Крнституції України закони, інші праові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення Коснтитуційного Суду України від 09.07.2007 року зворотної дії в часі немає, відтак на період до 09 липня 2007 року не поширюється, а тому задоволенню підлягають вимоги позивача лише за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції. Встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01 січня 2008 року позивачу нараховувалось та виплачувалось зазначене підвищення встановленого розміру.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відсутність механізму реалізації ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не може бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України», здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається відповідними управліннями Пенсійного фонду України.

Як встановлено, позивач знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України Київського району м. Полтави.

Разом з тим, суми підвищення дітям війни були визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Пунктом 8 Постанови було встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,1 гривні, з 1 липня 48,2, з 1 жовтня 49,8 гривні. Тому підвищення до пенсії категорії дітей війни управлінням Пенсійного фонду України у 2008 році з 22 травня 2008 року нараховувалось в розмірі, передбаченому зазначеною постановою Кабінету Міністрів України.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, пріоритетності законів над підзаконними актами, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суддя дійшов висновку, що з 22.05.2008 року Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України « про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Кинституційним судом рішення щодо неконституційності п.41 розділу 2 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність і не підлягала Отже відповідач з 22.05.2008 року, в тому числі і протягом 2009 року та по 30 червня 2010 року ( межі позовних вимог) повинен був нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, враховуючи викладене, необхідно зобов»язати Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням пенсії на 30% з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України « Про загальнобов»язкове пенсійне страхування» за період за 2007 рік з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за 2008 рік з 22 травня по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік з 01.01 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 30.11.2010 року (межі позовних вимог) з урахуванням проведених виплат та провести відповідні виплати.

Суддя вважає необхідним визнати бездіяльність відповідача протиправною, в частині не нарахування підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з розміру, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» за період за 2007 рік з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за 2008 рік з 22 травня по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік з 01.01 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 30.11.2010 року.

Що стосується строків звернення позивача до суду, то такий строк неипропущено , згідно ч. 2 ст.87 Закону України « про пенсійне забезпечення» суми пенсії не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пеню, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова особа чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», ст. 94, ст. 183 2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави протиправною в частині не нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_3 передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період: за 2007 рік з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за 2008 рік з 22.05 2008 року по 31.12.2008, за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01 січня 2010 року по 30.11.2010 року .

Зобовязати Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», та провести відповідні виплати за період : 2007 рік з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за 2008 рік з 22.05 2008 року по 31.12.2008, за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01 січня 2010 року по 30.11.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 3 грн. 40 грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Київського районного

суду м. Полтави Л.М. Васильєва