Справа № 2а/0470/17819/11
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 рокусправа № 2а/0470/17819/11
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - не зявився

третьої особи : - ОСОБА_1 дов від 18.11.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2014 року

у справі № 2а/0470/17819/11

за позовом ОСОБА_2

до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції

треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 Мамадієвич, Старший державної виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_5, ОСОБА_6

про визнання незаконними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (відповідач-1) та Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції (відповідач-2), за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 Мамадієвич, старшого державного виконавця ВДВС Дніпропетровського РУЮ ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому (з урахуванням уточнень, т.1, а. с.16-21) просив:

- скасувати постанову ВП № 29688213 від 03.11.2011 ППВР ВДВС ГУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-2046/10 р. від 31.08.2010, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ ВТБ Банк заборгованість за кредитним договором № 91/08 В від 19.02.2008;

- скасувати постанову ВП № 28607063 від 08.09.2011 ППВР ВДВС ГУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-703/11 від 30.08.2011, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровській області на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути із з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованість за договором кредиту № 053-В/52 від 21.05.2008;

- зобов'язати ППВР ВДВС ГУЮ у Дніпропетровській області та ВДВС Дніпропетровського РУЮ об'єднати у зведене провадження виконавчі провадження:

ВП 29687382 відкритого 03.11.2011 з виконання виконавчого листа від 14.06.2011 №2-2589/10, виданого Дніпропетровськім районним судом Дніпропетровській області на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аванс в сумі 39 795 грн.;

ВП 29689022 відкритого 03.11.2011 з виконання виконавчого листа від 31.01.2011 №2-4537/2010, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 162953,95 грн.;

ВП 29689896 відкритого 03.11.2011 з виконання виконавчого листа від 30.08.2011 №2-703/2011, виданого Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок повернення коштів за договором позики від 13.05.2008 зі змінами від 12.08.2008 - 1 445 066,50 грн.;

ВП 29690866 відкритого 03.11.2011 з виконання виконавчого листа від 20.05.2011 №2-2589/10, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровській області на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 396,75 грн.;

- ВП 23277696, відкритого 15.12.2010 на підставі виконавчого напису від 03.12.2010 № 9335, виданого приватним нотаріусом ДНМО ОСОБА_3 про стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за договором кредиту № 053-В/52 від 21.05.2008.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні постанови про відкриття виконавчого провадження визнають боржником у виконавчих провадженнях ВП 29688213 та ВП 28607063 не ОСОБА_2, а лише дружину позивача, незважаючи на те, що ОСОБА_2 фактично є боржником за рішеннями суду щодо стягнення сум солідарно, отже позивача позбавлено права на виконання судового рішення в добровільному порядку, на одержання інформації стосовно проведення виконавчих дій, що безумовно тягне за собою ризик позбавлення та відчуження майна позивача в примусовому порядку. Також позивач вважає, що бездіяльність відповідача-1 та відповідача-2 щодо не об'єднання у зведене виконавче провадження всіх проваджень, де боржником є ОСОБА_6, є протиправною, оскільки порушує не тільки права вказаної особи, а й позивача, як її чоловіка та співвласника майна, що належить подружжю та на яке в будь-який момент може бути звернене стягнення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2014 адміністративний позов задоволено частково:

- зобов'язано відповідачів об'єднати у зведене провадження виконавчі провадження:

Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області:

ВП 29687382 відкритого 03.11.2011 з виконання виконавчого листа від 14.06.2011 №2-2589/10, виданого Дніпропетровськім районним судом Дніпропетровській області на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аванс в сумі 39 795 грн.;

ВП 29689022 відкритого 03.11.2011 з виконання виконавчого листа від 31.01.2011 №2-4537/2010, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 162953,95 грн.;

ВП 29689896 відкритого 03.11.2011 з виконання виконавчого листа від 30.08.2011 №2-703/2011, виданого Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок повернення коштів за договором позики від 13.05.2008 зі змінами від 12.08.2008 - 1 445 066,50 грн.;

ВП 29690866 відкритого 03.11.2011 з виконання виконавчого листа від 20.05.2011 №2-2589/10, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровській області на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 396,75 грн.;

Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції:

ВП 23277696, відкритого 15.12.2010 на підставі виконавчого напису від 03.12.2010 №9335, виданого приватним нотаріусом ДНМО ОСОБА_3 про стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за договором кредиту № 053-В/52 від 21.05.2008.

В решті позову відмовити.

Постанову суду в частині відмови у задоволені позовних вимоги мотивовано тим, що всупереч доводам позивача постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №29688213 і ВП №28607063 складені без порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій, оскільки, враховуючи принципи солідарної відповідальності, ОСОБА_6 у даних виконавчих провадженнях виступає як єдиний боржник (рівно, як і інший боржник, в даному випадку ОСОБА_2 І.) і відповідає "одна за двох". Крім того, суд, за приписами чинного законодавства, має право, видавати один виконавчий лист про стягнення присудженого з декількох відповідачів або ж кільком стягувачам один виконавчий лист на всіх, і стягувачі, в свою чергу, не звертались до суду для отримання виконавчого листа по кожному з відповідачів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову суду в частині відмовлених у задоволені позовних вимог. Порушення судом норм процесуального права полягає у тому, що суд першої інстанції у жодному випадку не мав права приймати рішення щодо розгляду справи у письмовому провадженні з огляду на наявність клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, а мав відкласти такий розгляд у відповідності до ч.1 ст.128 КАС України або залишити позовну заяву без розгляду у відповідності до ч.3 ст.128 КАС України.

З приводу порушення судом норм матеріального права позивач зазначає, що ВП 29688213 та ВП 28607063 відкриті, незважаючи на, те що позивач фактично є боржником за рішеннями суду і суми підлягають стягненню солідарно, а у разі стягнення боргу з дружини позивача ОСОБА_6 буде нанесена майнова шкода подружжю в цілому, а не окремо ОСОБА_6, оскільки для права спільної сумісної власності подружжя згідно ст.60 СК України та ст.368 ЦК України характерно те, що розмір частки кожного з них до поділу спільного майна не визначений, а борг, який виникне в разі стягнення суми з ОСОБА_6, як боржника, обтяжуватиме спільне майно дружини і чоловіка ОСОБА_2 Тобто позбавлення позивача статусу боржника у виконавчих провадженнях не залишило йому шансу розрахуватись за свої борги самостійно та уникнути звернення стягнення на його частку в спільному майні з ОСОБА_6, що, в свою чергу, свідчить про наявність обставин, які виключають здійснення виконавчого провадження і тому є безумовною підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження згідно ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги внаслідок наступного.

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Спірним в межах даної справи є правомірність прийняття органом державної виконавчої служби постанов ВП № 29688213 від 03.11.2011 та ВП № 28607063 від 08.09.2011 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 солідарно.

Стосовно доводів позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач наполягає на відсутності у суду першої інстанції права приймати рішення про розгляд справи у письмовому провадженні з огляду на те, що позивачем, явку якого визнано судом обовязковою, подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Частина 1 статті 128 КАС України визначає підстави, за наявності яких суд відкладає розгляд справи, серед яких, зокрема, випадки якщо суд визнав обов'язковою особисту участь особи, яка бере участь у справі, у судовому розгляді, а вона не прибула.

Частина 3 статті 128 КАС України визначає, що у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2014 відкрито провадження по справі № 2а/0470/17819/11 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 03.06.2014.

За клопотаннями позивача розгляд справи відкладався на 10.06.14, 20.06.2014, 15.07.2014, 08.08.2014.

08.08.2014 вп'яте позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із відсутністю можливості у представника позивача брати участь в судовому засіданні через те, що він як адвокат має захищати інтереси 15-ти обвинувачених по 15-ти кримінальних справах, у задоволенні якого суд першої інстанції відмовив у зв'язку з тим, що позивач повідомлений про час та місце розгляду справи завчасно та мав можливість направити до суду іншого представника для захисту своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2014 представники сторін, у т.ч. представник позивача, та третіх осіб в судове засідання не з'явились про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи і не спростовується позивачем.

З огляду на наведені вище процесуальні норми та обставини справи, враховуючи відсутність доказів того, що відмова у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи від 08.08.2014 призвела до негативних правових наслідків для останнього, зокрема, неврахування судом першої інстанції будь-яких додаткових доказів, пояснень ОСОБА_2, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність доводів позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Крім того, слід зазначити, що, виходячи з приписів ст.202 КАС України, порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції лише в тому випадку, коли таке порушення призвело до неправильного вирішення справи.

По суті прийнятого судом рішення, як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем-1 - підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято постанови:

- ВП № 29688213 від 03.11.2011 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2046/10 від 31.08.2010, виданим Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ ВТБ Банк заборгованості за кредитним договором № 91/08В від 19.02.2008 в сумі 1436910,06 грн., судового збору в сумі 1700 грн. та 250 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи (т.1, а. с.27);

- ВП № 28607063 від 08.09.2011 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-703/11 від 30.08.2011, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровській області на підставі рішення, відповідно до якого суд вирішив стягнути із ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості за договором кредит №053-В/52 від 21.05.2008 в сумі 4739447 грн., судового збору в сумі 1700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи(т.1, а. с.32).

З огляду на те, що у вказаних постановах в графі «Боржник» зазначено лише ОСОБА_6, позивач вважає постанови ВП № 29688213 від 03.11.2011 та ВП № 28607063 від 08.09.2011 незаконними, оскільки самого ОСОБА_2 не визнано боржником у цих виконавчих провадженнях.

Колегія суддів, як і суд першої інстанції, вважає такі доводи позивача необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 № 606-XIV (в редакції на момент виникнення спірних відносин) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи як виконавчі листи, що видаються судами (п.1 ч.2 ст.17 Закону № 606-XIV).

Відповідно до ст.8 Закону № 606-XIV сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У відповідності до п.п.1 ч.1 ст.19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч.1, абз.1 ч.2 ст.25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, з наведених норм вбачається обовязок державного виконавця відкрити виконавче провадження, про що винести відповідну постанову, за наявності визначених у вказаній нормі умов.

Стаття 26 Закону № 606-XIV (в редакції на момент виникнення спірних відносин) визначає певні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, в тому числі, за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, видані Дніпропетровським районним судом Дніпропетровській області виконавчі листи № 2-2046/10 від 31.08.2010, № 2-703/11 від 30.08.2011 відповідають встановленим ст.18 Закону № 606-XIV вимогам до виконавчого документа.

Так, згідно ч.1 ст.18 Закону № 606-XIV у виконавчому документі зазначаються, крім іншого, резолютивна частина рішення, а згідно ч.2 цієї статті у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Виходячи з наведених норм, зазначення в спірних постановах про відкриття виконавчого провадження лише одного боржника ОСОБА_6 з посиланням на солідарний обовязок щодо погашення присуджених до стягнення сум, як то зазначено в резолютивній частини відповідного судового рішення, є правомірним та законним, суті прийнятих Дніпропетровським районним судом Дніпропетровській області рішень про солідарну відповідальність боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не змінюють.

Стосовно посилань позивача, що невизначення ОСОБА_2 у спірних постановах в якості боржника, позбавило його прав на виконання судового рішення в добровільному порядку, на одержання інформації стосовно проведення виконавчих дій, що, як зазначає позивач, безумовно тягне за собою ризик позбавлення та відчуження його майна в примусовому порядку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, по-перше, позивачем всупереч приписам ч.1 ст.71 КАС України не надано суду доказів, які б свідчили про наявність перешкод з боку відповідача-1 для виконання позивачем судових рішень в добровільному порядку та отримання інформації стосовно проведення державним виконавцем виконавчих дій.

Крім того, посилання позивача на ризик позбавлення та відчуження його майна в примусовому порядку визначено позивачем як ймовірні наслідки, настання яких можливе у майбутньому, і не свідчать про наявність вже порушених прав позивача, чого вимагає ч.1 ст.6 КАС України.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що визначені позивачем обставини не свідчать про порушення відповідачем-1 Закону України «Про виконавче провадження» при прийнятті оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження.

Приймаючи постанови про відкриття виконавчого провадження № 29688213 від 03.11.2011 та ВП №28607063 від 08.09.2011, відповідач-1 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Законодавчо встановлені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Дніпропетровським районним судом Дніпропетровській області, № 2-2046/10 від 31.08.2010, № 2-703/11 від 30.08.2011, у відповідача були відсутні.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 29688213 від 03.11.2011 та ВП №28607063 від 08.09.2011.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування в оскаржуваній частині і, відповідно, для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2014 року у справі № 2а/0470/17819/11 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко