Справа № 2а-4797/09/1370
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2010-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2010 р. № 2а-4797/09/1370
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Мартинюка В.Я.
суддів Гавдика З.В.
Ланкевича А.З.
при секретарі судового засідання Новосад В.М.
з участю представників сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача Міністерства оборони України: Глиняна І.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові за адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішень та стягнення одноразової грошової допомоги, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України та до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням уточнених позовних вимог, про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати 69705 грн. 60 коп. та стягнення недоотриманої суми грошового забезпечення в розмірі 69705 грн. 60 коп.
Підставами позову є те, що при визначенні суми одноразової грошової допомоги, не враховано повний розмір грошового забезпечення, який передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Позивач заявою від 04.02.2010 року просить справу розглядати без його участі.
В запереченнях на позовну заяву відповідачі вважають, що вони діяли у повній відповідності до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, з наступними змінами та доповненнями.
Представник відповідача в судовому засіданні дали аналогічні пояснення, просять в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши присутнього представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.
25.04.2008 року позивача у справі на підставі наказу Міністра оборони України звільнено з військової служби у запас.
02.06.2008 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №132 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини.
Згідно виписки із акту огляду МСЕК серії ЛВА-1 за №387901 від 20.08.2008 року позивач є інвалідом ІІІ групи; причина інвалідності травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
На підставі рішення Міністерства оборони України (протокол №1 від 30.01.2009 року) та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.06.2009 року №124 позивачу виплачено 88704 грн. 00 коп.
Не погоджуючись із сумою виплати ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який листом за №2749 від 24.07.2009 року повідомив позивача, що підстав для проведення виплати більшої одноразової грошової допомоги немає.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
У відповідності до вимог ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`від 20 грудня 1991 року №2011-XII, з наступними змінами та доповненнями, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Порядок та умови визначення згаданих виплат регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, з наступними змінами та доповненнями.
У відповідності до підп.2 п.2 згаданого Порядку, одноразова грошова допомога виплачується, зокрема, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.
Так відповідачами не заперечується право позивача на одноразову грошову допомогу, однак, сума зазначеної допомоги ними розраховувалася із грошового забезпечення, в яке, згідно частину 2 згаданого пункту Порядку, в даному випадку входить посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.
Однак, у відповідності до ч.2 ст.9 згаданого Закону, до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
В матеріалах справи наявний грошовий атестат позивача серії ЗС №345123, згідно якого його грошове забезпечення становить 3076 грн. 14 коп., з врахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу, відсоткової надбавки за військову службу, премії, 50% надбавки, секретності 10%.
У відповідності до вимог ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Таким чином, суд вважає, що до спірних відносин слід застосувати норми, які визначають складові грошового забезпечення передбачені законом, як актом вищої юридичної сили, а не у постанові уряду, яка звужує поняття грошового забезпечення зазначеного ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Не можна залишити поза увагою і той факт, що позивачем у заяві про збільшення та уточнення позовних вимог невірно проведено розрахунок, оскільки останній робився із грошового забезпечення в розмірі 3300 грн. 20 коп., однак, такий згідно атестату становить 3076 грн. 14 коп.
Отже, сума яка підлягає виплаті, з врахуванням виплаченої, становить 58950 грн. 72 коп. (3076,14 · 48 88704 ).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підставні і обґрунтовані в частині визнання неправомірної бездіяльності щодо ненарахування та виплати на користь позивача 58950 грн. 72 коп. та стягнення даної суми, а тому адміністративний позов в цій частині підлягає до задоволення. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 4, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в сумі 58950 грн. 72 коп.
3. Стягнути з Міністерства оборони України (), що знаходиться за адресою: м.Київ, просп.Повітрофлотський, 6, на користь ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одноразову грошову допомогу в сумі 58950 грн. 72 коп.
4. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
5. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп.
6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.
7. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складений та підписаний 08 лютого 2010 року.

Головуючий-суддя В.Я.Мартинюк

суддя З.В.Гавдик

суддя А.З.Ланкевич