Справа № 130/2647/15-а
Суддя: Вернік В. М.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15.10.2015 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Верніка В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження в м.Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринка та Жмеринському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 23.09.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, вказавши що вона з 13.09.2006 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі, як отримувач пенсії по інвалідності третьої групи загального захворювання відповідно до норм Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Зазначила, що в квітні 2015 року вона отримала лист відповідача за вих. №356/02-3-33/02-1 про припинення виплати їй пенсії у звязку із змінами пенсійного законодавства з посиланням на ст.4 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2015 року, оскільки вона працює в Управлінні ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі на посаді заступника начальника відділу платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи, тобто є державним службовцем. Вважаючи такі дії відповідача просила визнати дії Управління ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі щодо припинення виплати їй пенсії, як інваліду третьої групи загального захворювання з 01.04.2015 року неправомірними та просила зобовязати відповідача поновити їй виплату пенсії, як інваліду третьої групи загального захворювання з 01.04.2015 року та стягнути з останнього судові витрати із сплати судового збору при подачі позову в розмірі 73,08 грн.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 24.09.2015 року відкрито скорочене провадження за даним адміністративним позовом.

Представник відповідача у визначений законом строк заперечень проти позову не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 13.09.2006 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі та отримує пенсію по інвалідності третьої групи загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з копії трудової книжки БТ-ІІ №4931583 (а.с.8) позивач ОСОБА_1 наказом від 19.01.2015 року призначена на посаду начальника відділу по контрольно-перевірочній роботі за результатами стажування, у звязку із змінами у штатному розписі та наказом від 01.07.2015 року призначена на посаду заступника начальника відділу платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи, у звязку зі змінами у штатному розписі.

Згідно листа УПФ України в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області від 03.04.2015 року за вих. №356/02-3-33/02-1 (а.с.9) позивачу ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VIII тимчасово з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року їй призупиняється виплата пенсії в звязку зі змінами ст.47 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається із довідки №5707/02-3-25 УПФ України в м.Жмеринці та Жмеринському районі (а.с.11) позивач ОСОБА_1 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам третьої групи та їй починаючи з квітня місяця 2015 року було призупинено виплату пенсії.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується серед іншого в адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно вимог ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За загальним правилом установленим ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Згідно норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій та статус суддів", "Про прокуратуру" пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не виплачуються.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Згідно ч.2 ст.30 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування і після припинення роботи.

Статтею 36 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення інвалідів, яке здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомоги, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.

Отже, органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні сприяти забезпеченню прав інвалідів щодо включення до суспільного нарівні з іншими громадянами.

Так, посилання у вказаному листі відповідача на вимоги ст.47 Закону України ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним, оскільки її дію наразі поширено на осіб, яким пенсія призначена відповідно до Законів України "Про статус народного депутата України"; "Про державну службу"; "Про прокуратуру"; "Про судоустрій і статус суддів", однак, відомостей про призначення пенсії позивачу на підставі вказаного обмеженого переліку законів, що не підлягає розширеному тлумаченню, суду не представлено.

За правилами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормою ст.5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, оскільки факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами.

Згідно з ч.1 ст.256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, у звязку з чим суд вважає за необхідне допустити негайне виконання даної постанови в межах суми стягнення за один місяць.

Компенсація понесених позивачем судових витрат із сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с.1) у відповідності до чинної наразі редакції ч.1 ст.94 КАС України підлягає за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.19, 22, 46, 58, 64 Конституції України, ст.8, 30, 47 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", ст.36 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", ст.2, 5, 9, 11, 18, 69, 71, 94, 99, 100, 122, 159, 160-163, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області щодо припинення з 01.04.2015 року виплати пенсії ОСОБА_1, як інваліду третьої групи загального захворювання.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії, як інваліду третьої групи загального захворювання, з 01 квітня 2015 року.

Постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць, тобто з 01.04.2015 року до 01.05.2015 року.

Присудити ОСОБА_1 компенсацію витрат із сплати судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків її оскарження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії, Вінницькому апеляційному адміністративному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.