Справа № 22-а-15175/11
Суддя: Гуль В. В.
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого-судді Приходько К.П.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуль В.В.

розглянула у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області на постанову Ірпінського міськогосуду Київської області від 11 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області про перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просив зобовязати зробити перерахунок пенсії з 23.11.1994 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтув тим, що є інвалідом 2-ї групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою (1 категорія).

Постановою Ірпінського міськогосуду Київської області від 11 вересня 2009 року позов задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області при нарахуванні та виплати пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірах за період з 28.07. 2008 р. по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 р. по 11.09.2009 року включно з врахуванням вже проведених оплат.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1В є інвалідом 2-ї групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою (1 категорія).

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 50, 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судова постанова ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Однак колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо визначення ним періоду перерахунку пенсії позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок його пенсії та в подальшому проводити перерахунки згідно з діючим законодавством, тобто він не обмежував свої позовні вимоги періодом перерахунку його пенсії, як це було вирішено судом першої інстанції без відповідного обґрунтування таких висновків.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № І058-ІУ пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Відповідно до ст. 201 КАС України підставою для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права тому з врахуванням вимог закону постанову суду необхідно змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини постанови суду в такій редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. ІрпіньКиївської області зробити перерахунок ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної допомоги за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком починаючи з 28.07.2008 року з урахуванням раніше здійснених виплат».

В іншій частині постанову Ірпінського міськогосуду Київської області від 11 вересня 2009 року залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позову є необґрунтованими і зроблених судом висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 207 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської областізадовольнити частково.

Постанову Ірпінського міськогосуду Київської області від 11 вересня 2009 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини постанови суду в такій редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. ІрпіньКиївської області зробити перерахунок ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної допомоги за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком починаючи з 28.07.2008 року з урахуванням раніше здійснених виплат».

В іншій частині постанову Ірпінського міськогосуду Київської області від 11 вересня 2009 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: