Справа № 813/3004/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року № 813/3004/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Косів М.Б.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_7

представника відповідача - Попадюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Львівський інститут землеустрою» про зобов'язання вчинити дії, -

Встановив:

ОСОБА_3 звернулася з адміністративним позовом до Відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Львівський інститут землеустрою» про зобов'язання вчинити дії.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з публічної Кадастрової карти України їй стало відомо, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) на кадастровій карті нанесена в іншому місці, ніж фактично знаходиться. Розробником технічної документації для видачу Державного акту на право власності на земельну ділянку позивача є ДП "Львівський інститут землеустрою". Позивач 21.05.2015р. звернулася з повідомленням до відділу Держземагентства у Пустомитівському районі про виправлення допущеної помилки. Листом відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області від 27.05.2015 року №31-1315-0.5-2029/2-15 позивача повідомлено, що у разі виявлення помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок при перенесенні інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру, такі помилки за згодою власника земельної ділянки можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності на суміжні земельні ділянки. Вважає, що Відповідачем не враховано, що позивач повідомив, що виявлена ним помилка у місцезнаходженні земельної ділянки, а не у визначенні площі земельної ділянки, чи порушені її межі. Зазначає, що відомості Державного земельного кадастру повинні відповідати дійсному місцезнаходженню земельної ділянки згідно проекту землеустрою щодо її відведення, на підставі якого був виданий державний акт на право власності на таку земельну ділянку, а тому наявні підстави для внесення до Державного земельного кадастру достовірних координат розміщення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), яка належить позивачу. Позивач вважає, що відповідач безпідставно не вніс до Єдиного земельного кадастру координати кутів зовнішніх меж належної позивачу на праві власності земельної ділянки площею 0,0538 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 19 грудня 2006 року в с.Сокільники Пустомитівського району Львівської області, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив, подав письмові заперечення на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні подані заперечення підтримав. Зазначив, що 27.05.2015 року №31-1315-0.5-2029/2-15 Відділом надано відповідь, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки за згодою власника земельної ділянки, можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності на суміжні земельні ділянки. Зазначає, що земельна ділянка, яка розташована на території Сокільницької сільської ради площею 0,0538 га, кадастровий номер НОМЕР_1 зареєстрована та внесена до Державного земельного кадастру, також дана інформація відображена у Національній кадастровій карті (http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta), на яку видано державний акт на право власності серія НОМЕР_2, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за №01:06:458:06652 від 19.12.2006 року, виданого на підставі Рішення Пустомитівського районного суду справа №2-568/04. У разі коли відомості в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку Позивача містять помилки, їх виправлення регламентуються п.138-161 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року. №1051. На підставі технічної документації із землеустрою були встановлені та внесені координати поворотних точок меж земельної ділянки, яка була виготовлена ДП «Львівським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою». Відповідно до ч.3 п.138 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року. №1051, якщо земельна ділянка розташована не в тому місці це є наслідок помилки допущеної у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, а саме у координатах поворотних точок меж земельної ділянки. Відповідач не вбачає змісту та підстав в зобов'язанні внести до Державного земельного кадастру координат кутів зовнішніх меж земельної ділянки до Державного земельного кадастру, оскільки дана інформація вже є внесена і у разі виявлення помилки у визначенні площ або меж земельних ділянок, можуть бути виправлені за згодою власника земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Львівський інститут землеустрою» в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Директор Державного підприємства «Львівський інститут землеустрою» зазначив, що документація із землеустрою передається у місцевий фонд документації із землеустрою для зберігання. В архіві інституту примірники технічної документації не зберігаються. В інституті відсутня інформація про виконання роботи по виготовленню формату XML громадянці ОСОБА_3

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 19.12.2006 позивач на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.02.2005 є власником земельної ділянки площею 0,0538 га в с.Сокільники Пустомитівського району Львівської області, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1.

Суміжними землекористувачами земельної ділянки позивача згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку є: А-Б землі гр.ОСОБА_4; Б-В землі гр.ОСОБА_5, В-А землі гр.ОСОБА_6

Розробником технічної документації для видачу Державного акту на право власності на земельну ділянку позивача був ДП "Львівський інститут землеустрою".

Земельна ділянка, яка розташована на території Сокільницької сільської ради площею 0,0538 га, кадастровий номер НОМЕР_1 зареєстрована та внесена до Державного земельного кадастру, також дана інформація відображена у Національній кадастровій карті (http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta), на яку видано державний акт на право власності серія НОМЕР_2, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за №01:06:458:06652 від 19.12.2006 року, виданого на підставі рішення Пустомитівського районного суду (справа №2-568/04).

21.05.2015р. ОСОБА_3 звернулася з повідомленням до відділу Держземагентства у Пустомитівському районі про виправлення допущеної помилки в місці розташування земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Листом відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області від 27.05.2015 року №31-1315-0.5-2029/2-15 позивачу надано відповідь про те, що у разі виявлення помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок при перенесенні інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру, такі помилки за згодою власника земельної ділянки можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності на суміжні земельні ділянки.

Не погодившись із вказаною відповіддю ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області про зобов'язання відповідача внести до Єдиного земельного кадастру координати кутів зовнішніх меж належної ОСОБА_3 на праві власності земельної ділянки площею 0,0538 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 19.12.2006 в с.Сокільники Пустомитівського району Львівської області, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.5 ст.37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення помилок, у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися, також на підставі документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 1 цього Закону України «Про державний земельний кадастр» (далі-Закон № 3613-VI) Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками та користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 3613-VI відомості про об'єкти Кадастру під час внесення їх до Кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Зміст відомостей про земельні ділянки, підстави та основні вимоги щодо внесення таких відомостей до Кадастру передбачені статтями 15, 21 зазначеного Закону № 3613-VI.

У статті 23 цього Закону № 3613-VI наведено визначення електронного документа, що містить відомості про результати робіт із землеустрою та оцінки земель, які підлягають внесенню до Кадастру, та правила його ведення, а саме:

1. Документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа.

2. Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Кадастру.

3. Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Кадастру, протягом строку, встановленого статтею 21 цього Закону для їх внесення.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 2 листопада 2009 року № 573 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2010 року за № 157/17452) затверджено Вимоги до структури, змісту та формату оформлення результатів робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу) (далі - Вимоги).

Ці вимоги встановлюють порядок оформлення результатів робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу), які формуються з метою внесення даних до Поземельної книги та книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, які ведуться в електронному вигляді, та визначають набір базових лексичних та синтаксичних правил для побудови обмінних файлів (пункт 1.1 Вимог).

Обмінний файл - це електронний документ уніфікованої форми для обміну інформацією, яка використовується при веденні Поземельної книги та книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в електронному вигляді, державного земельного кадастру і здійсненні топографо-геодезичних робіт, робіт із землеустрою (абзац четвертий пункту 1.2 Вимог).

Зміст обмінного файлу формується на основі відомостей, що містяться у паперових документах, складених виконавцями робіт (пункт 1.3 Вимог).

До відомостей обмінного файлу належить інформація про: результати та виконавців робіт із землеустрою та оцінки земель, топографо-геодезичних робіт; земельно-кадастрові одиниці; територіальні зони; суб'єктів земельних відносин; права на земельні ділянки; обмеження використання земельних ділянок; земельні угіддя (пункт 1.4 Вимог).

Базовими елементами формування обмінного файлу є геодезичні дані (координати точок повороту меж земельно-кадастрових одиниць), які забезпечують просторову основу інших відомостей обмінного файлу і можливості їх використання у складі автоматизованої системи державного земельного кадастру (пункт 1.5 Вимог).

Державна управлінська реєстраційна функція стосовно земельних ділянок до набрання чинності вищезгаданим Законом реалізовувалась у порядку, визначеному статтею 198 ЗК, статтею 55 Закону «Про землеустрій» № 858-IV та відповідними підзаконними актами.

Трансформація правового регулювання узгоджена нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3613-VI, зокрема пунктом 4, яким передбачено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Реєстрі, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах. Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації. Виправлення помилок, у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися, також на підставі документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У разі коли відомості в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку Позивача містять помилки, їх виправлення регламентуються п.138-161 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року. №1051.

На підставі технічної документації із землеустрою були встановлені та внесені координати поворотних точок меж земельної ділянки, яка була виготовлена ДП «Львівським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою».

Позивачем при поданні 21.05.2015 заяви до відділу держземагенства у Пустомитівському районі про виправлення помилки технічна документація із землеустрою долучена не була.

Судом встановлено, що Технічна документація по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку гр.ОСОБА_3 в с.Сокільники (кад.№ НОМЕР_1) була знищена під час пожежі в управлінні земельних ресурсів у Пустомитівському районі в липні 2011. Така Технічна документація відсутня і в третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Львівський інститут землеустрою», яка її розробляла.

В інституті відсутня інформація і про виконання роботи по виготовленню формату XML громадянці ОСОБА_3

Відповідно до п.143 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» Державний кадастровий реєстратор під час розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей.

Згідно з п.156 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Оскільки, інформація про земельну ділянку, яка належить на праві власності ОСОБА_3 вже є внесена до Державного земельного кадастру і у разі виявлення помилки у визначенні площ або меж земельних ділянок, ці помилки можуть бути виправлені за згодою власника земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Проаналізувавши наведені норми законодавства в їх сукупності, суд дійшов висновку, що формування Кадастру як індивідуального спеціалізованого реєстру земельних ділянок потребує максимально точних геоінформаційних даних. Цього вимагають і норми Закону № 3613-VI, який у цьому випадку є спеціальним за сферою регулювання відносин, а отже внесення виправлення про земельну ділянку до Кадастру можливе за наявності не лише цивільно-правової угоди (купівлі-продажу, тощо) та Державного акту на право власності на земельну ділянку, а й інших передбачених законодавством даних щодо розташування земельної ділянки та її площі, які становлять зміст обмінного файлу, зокрема: технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 12.05.2015 у справі №809/3222/13-а.

Відповідно до частини першої статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно із ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України судом запропоновано позивачу надати суду технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості).

Так, як Технічна документація по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку гр.ОСОБА_3 в с.Сокільники (кад.№ НОМЕР_1) була знищена під час пожежі в управлінні земельних ресурсів у Пустомитівському районі в липні 2011, позивачу спочатку необхідно було б вирішити питання про відновлення (виготовлення) такої документації, а вже потім вирішувати питання про виправлення помилки в Державному земельному кадастрі.

Однак, така документація ні позивачем, ні відповідачем, ні третьою особою суду надана не була, суд приходить до висновку, що без наявності такої відсутні підстави зобов'язати відповідача внести до Єдиного земельного кадастру координати кутів зовнішніх меж належної ОСОБА_3 на праві власності земельної ділянки.

Таким чином, сукупність вищенаведених, підтверджених документально та встановлених обставин дає суду підстави визнати позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Оскільки, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2015 відстрочено ОСОБА_3 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, тому у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути з позивача на користь Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджетц України 73 (місдесят три) грн 08 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський

Повний текст постанови виготовлений 19.10.2015