Справа № 522/15009/15-а
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/565/15
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року

Приморський районний суд міста ОСОБА_1 як адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про зобовязання вчинити певні дії, за участі третьої особи Одеського обласного комунального підприємства "Редакція газети "Одеські вісті",

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Одеської міської ради (наділа Виконком), що знайшла прояв у недотриманні вимог законодавства щодо оприлюднення шляхом публікації в газеті «Одеський вісник» повного тексту рішення Виконкому № 632 від 14 червня 2007 року та затверджених цим рішенням Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в каналізацію м. Одеси, зобовязати Виконком офіційно оприлюднити шляхом розміщення в газеті «Одеський вісник» цього рішення та названих Правил. На обґрунтування позову посилався на те, що обовязок оприлюднення регуляторних актів, прийнятих органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами, встановлений в ч. 5 ст. 12 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. Позивач зазначив, що всупереч зазначеним вимогам Закону, рішення № 632 та затверджені ним Правила не були надруковані в газеті Одеської міської ради Одеський вісник, що порушує права позивача, як особи, якого стосується спірне рішення відповідача.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Одеської міської ради у частині визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Одеської міської ради, яка полягає у не вчиненні оприлюднення шляхом розміщення в газеті Одеський вісник рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 632 від 14 червня 2007 року «Про затвердження Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в каналізацію м. Одеси» залишено без розгляду.

В судове засідання зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутністю.

Представник відповідача в останнє судове засідання не зявився, надав суду заяву про відкладення розгляду судової справи через зайнятість у іншому судовому процесі. Втім, суд визнав за необхідне визнати вказане клопотання безпідставним, оскільки на підтвердження викладених у ньому обставин стороною не надано будь-яких доказів. Враховуючи наведене, суд визнає неявку відповідача такою, що відбулася без поважних причин.

Згідно з ч.ч. 4,6 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин.

Судом встановлені наступні обставини на підставі представлених сторонами доказів.

Рішенням Виконкому № 632 від 14 червня 2007 року затверджено Правила приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в каналізацію м. Одеси.

Підпунктом 2 пункту 1 вказаних Правил передбачено, що їх дія поширюється на підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації, та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації м. Одеси.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності регуляторний акт це такий нормативно-правовий акт, що відповідає наступним критеріям: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Таким чином, вказані Правила є регуляторним актом в розумінні правила п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, оскільки ними встановлюються норми права, що застосовуються неодноразово, їх дія поширюється на невизначеного кола осіб, Правила спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання.

Позивач 02 липня 2015 року звернувся до Одеського міського голови ОСОБА_3 із заявою, у якій просив виконати вимоги Закону та оприлюднити вищевказані Правила та рішення виконкому № 632 (а.с. 11).

21 липня 2015 року позивачем отримано листа № 01-14/546 від 15 липня 2015 року за підписом заступника директора Департаменту інформації та звязків з громадськістю Одеської міської ради ОСОБА_1, у якому вказується на неможливість оприлюднити вказані Правила в газеті Одеський вісник через обсяг тексту Правил та кількість таблиць (а.с. 12).

Позивач наводить той факт, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець та в результаті його господарської діяльності утворюються стічні води, які у подальшому скидаються ним в каналізаційну систему м. Одеси. Ці обставини, сторонами не оспорюються, у звязку із чим вважаються встановленими в силу положень ч. 3 ст. 72 КАС України. При цьому, на їх підтвердження позивачем наданий договір на послуги водопостачання та водовідведення №3766/3 від 19.08.2008 року.

З огляду на наведене, суд має підстави для висновку, що на позивача поширюється дія вказаних Правил, у звязку із чим він має право вимагати їх належного оприлюднення у судовому порядку.

Суд має констатувати факт порушення відповідачем норм Конституції України, за правилом статтею 57 якої закони та інші нормативно-правові акти, які визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Оприлюднення нормативно-правових актів це доведення текстів відповідних актів до відома населення, а також державних органів, підприємств, установ і організацій. Воно є обов`язковою умовою початку дії зазначених актів.

Частиною 5 ст. 12 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності передбачено, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності регуляторний орган це Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти

В силу положень п. 3 ч. 1 ст. 1 цього Закону Виконавчий комітет є регуляторним органом, який зобовязаний виконати відповідні вимоги щодо оприлюднення прийнятого ним регуляторного акту Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в каналізацію м. Одеси.

Таким чином, Виконком, як видавник вказаного рішення та відповідних Правил, повинен виконати вимоги Закону України та опублікувати текст цього рішення та затверджених ним Правил в офіційному друкованому засобі масової інформації газеті Одеський вісник, засновником якої є Одеська міська рада.

Позивач посилався на те, що вказане рішення Виконкому та Правила не оприлюднені в офіційному друкованому засобі масової інформації Одеської міської ради газеті Одеській вісник, а також в іншому друкованому засобі масової інформації. Ця обставина визнана представником відповідача, тому не підлягає повторному доведенню. Таке твердження позивача відповідачем не спростоване; додатково судом враховано, що цей обовязок фактично відповідачем визнається, як це вбачається з відповіді в листі № 01-14/546 від 15 липня 2015 року за підписом заступника директора Департаменту інформації та звязків з громадськістю ОМР ОСОБА_1, у якому вказується на неможливість оприлюднити вказані Правила в газеті Одеський вісник саме через обсяг тексту Правил та кількість таблиць, а не через відсутність такого обовязку згідно із законом, у звязку із чим суд вважає цю обставину доведеною.

При цьому, посилання відповідача на неможливість оприлюднити рішення № 632 та затверджені ним Правила через те, що редакція газети Одеський вісник є юридичною особою, яка не підпорядковується відповідачеві, судом сприймаються критично, оскільки засновником цієї газети є Одеська міська рада, а також враховуючи той факт, що відповідачем не надано доказів відмови редакції вказаної газети надрукувати вказані рішення та Правила.

Посилання відповідача на обсяг Правил є такою, що не ґрунтується на Законі, оскільки зазначена норма Закону не звільняє від обовязку оприлюднити регуляторні акти через їх обсяг.

Твердження позивача не спростовуються тим, що наведені рішення розміщено у мережі Інтернет в якості способу належного виконання вимог закону щодо оприлюднення правового акту належним чином, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», під друкованими засобами масової інформації (пресою) в Україні розуміються періодичні й такі, що продовжуються, видання, які виходять під постійною назвою, з періодичністю один і більше номерів (випусків) протягом року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію. Друкований засіб масової інформації вважається виданим, якщо він підписаний до виходу в світ і видрукований будь-яким тиражем. Сфера розповсюдження друкованого засобу масової інформації не обмежується.

Отже, посилання відповідача на розміщення Правил у мережі Інтернет суд оцінює критично, оскільки будь-які публікації у мережі Інтернет у розумінні Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» не є такими, які здійснені у друкованих засобах масової інформації.

Згідно з правилом ч. 1 ст. 39 Регламенту Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №3-VI від 06.12.2010 року, рішення ради не пізніше ніж в пятнадцятиденний строк після їхнього прийняття направляються Департаментом з організації роботи ради постійним комісіям ради, виконавчим органам ради (відділам, управлінням), підприємствам, організаціям, установам, посадовим особам, на яких поширюється дія цих рішень, а також (в електронному та печатному вигляді) для опублікування в газеті Одеської міської ради «Одеський вісник» та департаменту інформації і завязків з суспільством Одеської міської ради для розміщення на Офіційному сайті Одеської міської ради WWW.OMR.GOV.UA.

Таким чином, суд визнає обґрунтованим рішення про зобовязання відповідача оприлюднити регуляторний акт шляхом опублікування в газеті Одеський вісник Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в каналізацію м. Одеси та рішення Виконкому № 632, яким ці Правила затверджені, оскільки невиконання вимог щодо оприлюднення рішення у друкованому засобі масової інформації істотно порушує права необмеженого кола осіб, зокрема, й позивача.

Резюмуючи висновки суду та зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржуване позивачем бездіяльність не відповідає критеріям правомірності дій субєкта владних повноважень, що визначені у п.п. 1, 3, 4, 5, 6, 8, ч. 3 ст. 2 КАС України, які визначають, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; безсторонньо (неупереджено); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи, що доводи, вказані позивачем представником Виконкому Одеської міської ради не спростовані, суду не надано належних й допустимих доказів щодо дотримання відповідачем чинних норм при вчиненні відповідних дій, суд вважає, що відповідач не довів правомірність не вчинення дій з опублікування рішення Одеської міської ради, з огляду на що суд має задовольнити позов у цій частині.

Належним відповідачем у справі суд визнає саме Виконкому Одеської міської ради, оскільки за ч. 1 ст. 39 Регламенту Одеської міської ради цей субєкт владних повноважень є виконавчим органом органу місцевого самоврядування, на який покладено обовязок зі здійснення опублікування регуляторних актів. Суд має врахувати, що за результатами розгляду справи судом не встановлено перешкоджання таким діям зі сторону друкованого засобу, при цьому, останній не може бути відповідачем за адміністративним позовом за правилами статті 50 КАС України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Керуючись ч. 3 ст. 2, ст. ст. 11, 69, 70, 71, 86, 159, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Одеської міської ради про зобовязання вчинити певні дії, за участі третьої особи - Одеського обласного комунального підприємства "Редакція газети "Одеські вісті" задовольнити.

Зобовязати виконавчий комітет Одеської міської ради у десятиденний строк з моменту набрання законної сили цією постановою суду офіційно оприлюднити рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 632 від 14 червня 2007 року Про затвердження Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в каналізацію м. Одеси та затверджені цим рішенням Правила приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в каналізацію м. Одеси в печатному органі Одеської міської ради газеті Одеський вісник.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини рішення), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ С.О. Погрібний

07.10.2015