Справа № 816/2933/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2933/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Носенка М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "ОСОБА_3 ЛТД" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2015 року Приватне підприємство "ОСОБА_3 ЛТД" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 21.11.2014 № НОМЕР_1, НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що спірні рішення винесені з порушенням вимог ст. 102 Податкового кодексу України. Стверджував, що станом на 03 грудня 2014 року згідно Єдиного державного реєстру підприємств ТОВ "Печерський міст ЛТД", ТОВ "Леда-Ком", ТОВ "Арвет" зареєстровані, як суб'єкти господарювання та не перебувають у процесі припинення. Вказував на те, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2013 року не встановлено фактів використання ПП "ОСОБА_3 ЛТД" підприємств ТОВ "Печерський міст ЛТД", ТОВ "Леда-Ком", ТОВ "Арвет" в схемі ухилення від сплати податків та здійснення прикриття незаконної діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на те, що проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.п. 138.1. п. 1387. п. 1384 ст. 138 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток у загальній сумі 542 251,00 грн. та п. 198.3, п.п. 198.4, п. 198.6, ст. 198, п.п. 201.1, п.п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 725 018,00 грн. Стверджував, що відносини між ПП "ОСОБА_3 ЛТД" та ТОВ "Печерський міст ЛТД", ТОВ "Леда-Ком", ТОВ "Арвет" з придбання ТМЦ фактично не відбувалися, оскільки діяльність даних підприємств була спрямована не на здійснення підприємницької діяльності, а направлена на сприяння підприємствам реального сектору економіки в ухиленні від сплати податків.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Приватне підприємство "ОСОБА_3 ЛТД" у встановленому законом порядку зареєстровано як юридичну особу, /а.с. 11- 12/.

Співробітниками Кременчуцької ОДПІ в період з 26.10.2012 по 05.11.2012 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "ОСОБА_3 ЛТД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 01.08.2012 у зв'язку з надходженням постанови слідчого з ОВС СУ ДПС у Полтавській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_4

За результатами перевірки складено акт від 12.11.2012 №4698/22-209/34537137 (надалі - Акт перевірки), в якому вказано на порушення платником податків вимог:

- п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.п. 138.1. п. 1387. п. 1384 ст. 138 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток у загальній сумі 542 251,00 грн.;

- п. 198.3, п.п. 198.4, п. 198.6, ст. 198, п.п. 201.1, п.п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 725 018,00 грн. /т. 1, а.с. 19-89/.

На підставі зазначеного вище Акта перевірки Кременчуцької ОДПІ 21.11.2014 сформовано податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем: "Податок на прибуток приватних підприємств, 11021000" загалом в розмірі 592 650,50 грн. (в т.ч., основний платіж - 542 251,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 49 914,50 грн.) /а.с. 15/;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" загалом в розмірі 327 129,00 грн. (в т.ч., основний платіж - 218 086,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 109 043,00 грн.) /а.с. 17/.

Не погоджуючись з даними податковими повідомленнями-рішеннями ПП "ОСОБА_3 ЛТД" звернулось до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням субєкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим перевіряє чи прийнято дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що донарахування спірного грошового зобовязання зі сплати податку на прибуток та ПДВ контролюючим органом здійснено з огляду на наступні доводи.

Кременчуцькою ОДПІ в ході проведення перевірки ПП "ОСОБА_3 ЛТД" встановлено, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28. липня 2014 року по справі № 537/3617/13-к встановлено, що ОСОБА_5 на виконання своїх злочинних намірів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 використав завідомо підроблені ними документи бухгалтерського та податкового обліку від імені ряду підприємств, зокрема ТОВ "Печерський міст ЛТД", ТОВ "Леда-Ком", ТОВ "Арвет", які були знаряддями умисного ухилення від сплати податків, що призвело до значного ненадходження до державного бюджету коштів у значних розмірах.

Органами досудового розслідування визнано дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення документів, які видаються чи посвідчуються підприємством, і які надають право або звільняють від обовязків, з метою використання їх як підроблювачем, так і іншою особою, як умисне використання завідомо підробних документів.

ОСОБА_5 визнано винним в скоєні злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину у звязку із закінченням строків давності.

Перевіркою також встановлено, що згідно акту ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Печерський міст ЛТД" не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки за період 01 квітня 2011 року по 31 листопада 2011 року, а саме встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ "Печерський міст ЛТД" по ланцюгу із контрагентами, у тому числі і по взаємовідносинам з ПП "ОСОБА_3 ЛТД".

Міжрегіональним науково-дослідним експертно-консультаційним центром "Експол" на підставі Постанови про призначення почеркознавчої експертизи від 10 серпня 2012 року, винесеної слідчим з ОВС СУ ДПС у Полтавській області, старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_4, проведена експертиза за матеріалами кримінальної справи № 008. За результатами даною експертизою складено висновок експерта за №86-3/12 від 16 серпня 2012 року, яким встановлено, що підписи від імені директора ТОВ "Печерський міст ЛТД" ОСОБА_7 в первинних фінансово-господарських документах даного підприємства виконані не ОСОБА_7, а іншою особою.

Окрім того, перевіркою встановлено, що до Кременчуцької ОДПІ від ДПІ у Солом'янському районі м. Києва та ДПІ у Дніпровському районі м. Києва надійшли акт "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Леда-Ком" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за період з 10.06.2011р. по 31.07.2012р." та акт "невиїзної перевірки ТОВ "Арвет" (код за ) від 10.09.12 №282 222/24370523 щодо підтвердження господарських відносин із платниками по покупцями та постачальниками за період з 01.03.08р. по 31.05.12р" відповідно.

Згідно вказаних актів діяльність ТОВ "Леда-Ком" не підтверджується стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності виробничих, трудових ресурсів, які економічно необхідні для виконання такого обсягу постачання та не підтверджено реальність здійснення господарських із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ "Арвет" по ланцюгу із контрагентами, у тому числі і по взаємовідносинам з ПП "ОСОБА_3 ЛТД".

Міжрегіональним науково-дослідним експертно-консультаційним центром "Експол" на підставі Постанови про призначення почеркознавчої експертизи від 10 серпня 2012 року, винесеної слідчим з ОВС СУ ДПС у Полтавській області, старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_4, проведена експертиза за матеріалами кримінальної справи № 008. За результатами даної експертизи складено висновок експерта за №86-3/12 від 16 серпня 2012 року, яким встановлено, що в первинних фінансово-господарських документах ТОВ "Леда-Ком" та ТОВ "Арвет" відписи від імені директорів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконані не ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а іншими особами.

Крім того, в ході проведення перевірки враховано, що товар (нафтопродукти) було отримано ПП "ОСОБА_3 ЛТД" в інший спосіб, ніж це відображено у наданих до перевірки первинних документах, без компенсації їх вартості (безоплатно). На підтвердження даного ПП "ОСОБА_3 ЛТД" проведено оприбуткування товару на суму первинних документів отриманих від ТОВ "Печерський міст ЛТД", ТОВ "Леда - Ком", ТОВ "Арвет" в бухгалтерському обліку методом подвійного запису на кореспондуючих рахунках бухгалтерського обліку 201 "Сировина й матеріали" і 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками".

За таких обставин відповідач прийшов до висновку, що відносини між ПП "ОСОБА_3 ЛТД" та ТОВ "Печерський міст ЛТД", ТОВ "Леда - Ком", ТОВ "Арвет" з придбання ТМЦ фактично не відбувалися, оскільки діяльність даних підприємств була спрямована не на здійснення підприємницької діяльності, а направлена на сприяння підприємствам реального сектору економіки в ухиленні від сплати податків.

Оцінюючи наведені доводи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), та права на віднесення витрат по його придбанню до складу валових витрат, платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Правові відносини з приводу формування витрат унормовані розділом ІІІ Податкового кодексу України.

Згідно з приписами пункту 14.1.56 статті 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Стаття 135 Податкового кодексу України містить у собі склад доходів та порядок їх визначення, так відповідно до п. 135.1 доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 135.4 статті 135 Податкового кодексу України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу; дохід банківських установ.

Пунктом 135.2 статті 135 Податкового кодексу України встановлено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до приписів пункту 14.1.27 статті 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобовязань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Поняття господарської діяльності визначено в пунктом 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого господарська діяльність це діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Стаття 138 Податкового Кодексу України містить у собі склад витрат та порядок їх визнання, так, відповідно п.138.1 витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10-138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з підпунктом 138.2 статті 138 Податкового Кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із приписами абзаці 1 підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України до витрат не включаються витрати, які не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Крім того, слід зазначити, що за змістом частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Позивачем до суду не надано договорів та первинних документів складених за результатами здіснення господарських операцій з ТОВ "Печерський міст ЛТД", ТОВ "Леда - Ком", ТОВ "Арвет".

Разом з тим, позивачем до матеріалів справи долучено ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2015 року, якою встановлено, що ОСОБА_10 займаючи посаду директора ПП "ОСОБА_3 ЛТД", завідомо знаючи, що в квітні та жовтні 2011 року ПП "ОСОБА_3 ЛТД" не мало фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Печерський міст ЛТД", а також те що паливно-мастильні матеріали, придбання яких в податковому обліку відображено від імені вказаного СГД постачалось невстановленими слідством особами на адресу ПП "ОСОБА_3 ЛТД", умисно використав податкові накладні з реквізитами ТОВ "Печерський міст ЛТД" підписані неуповноваженою на те особою, для незаконного формування податкового кредиту з ПДВ власного підприємства.

Крім того, ОСОБА_10 завідомо знаючи, що в липні, серпні, листопаді, грудні 2011 року та січні 2012 року ПП "ОСОБА_3 ЛТД" не мало фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Арвет", а також те що паливно-мастильні матеріали, придбання яких в податковому обліку відображено від імені вказаного СГД постачалось невстановленими слідством особами на адресу ПП "ОСОБА_3 ЛТД", умисно використав податкові накладні з реквізитами ТОВ "Арвет" підписані неуповноваженою на те особою, для незаконного формування податкового кредиту з ПДВ власного підприємства.

Продовжуючи свою злочинну діяльність у лютому 2012 року ОСОБА_10 завідомо знаючи, що 02 лютого 2012 року підприємство не мало фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Леда-Ком", а також те що паливно-мастильні матеріали, придбання яких в податковому обліку відображено від імені вказаного СГД постачалось невстановленими слідством особами на адресу ПП "ОСОБА_3 ЛТД", умисно використав податкові накладні з реквізитами ТОВ "Леда-Ком" підписані неуповноваженою на те особою, для незаконного формування податкового кредиту з ПДВ власного підприємства.

Допитаний в ході судового засідання ОСОБА_10 вину в пред'явленій підозрі визнав повністю.

Отже, вказаною ухвалою суду встановлено, що директором ПП "ОСОБА_3 ЛТД" ОСОБА_10 протягом 2011 - 2012 років вчинялися дії по незаконному формуванню ПДВ та ухиленню від сплати податків, а господарські взаємовідносини між ПП "ОСОБА_3 ЛТД" та ТОВ "Печерський міст ЛТД", ТОВ "Леда - Ком", ТОВ "Арвет" не мали реального характеру.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

А відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, доведено факт порушення Приватним підприємством "ОСОБА_3 ЛТД" зазначених вище вимог Податкового кодексу України, наслідком чого визначено заниження позивачем податку на прибуток в розмірі 542 251,00 грн. та ПДВ в розмірі 725 018,00 грн.

Разом з цим, позивач, стверджуючи про правомірність формування витрат та податкового кредиту за результатами відображення у податковому обліку господарських правовідносин з ТОВ "Печерський міст ЛТД", ТОВ "Леда - Ком", ТОВ "Арвет", не надав суду належних доказів, що свідчили б про реальність здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами. Як наслідок, платником податків не доведено правомірність віднесення до складу витрат та податкового кредиту зазначених сум.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржені податкові повідомлення-рішення Кременчуцька ОДПІ діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А позовні вимоги Приватного підприємства "ОСОБА_3 ЛТД" не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "ОСОБА_3 ЛТД" повністю.

Зважаючи на приписи статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно залишити в Державному бюджеті України.

Водночас, виходячи з приписів частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору, а решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги, зважаючи на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову, з позивача до Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 4384,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "ОСОБА_3 ЛТД" () судовий збір в розмірі 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок на розрахунковий рахунок 4002, код класифікації доходів бюджету 22030001, одержувач коштів - УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, , банк одержувача - ГУДКСУ у Полтавської області, код МФО банку 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2015 року.

Суддя С.С. Бойко