Справа № 826/5183/13
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/800/45777/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра М»

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014

та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2013

у справі № 826/5183/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра М»

до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби в особі заступника начальника Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби Онишко Тетяни Вікторівни

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліра М» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби в особі заступника начальника Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби Онишко Тетяни Вікторівни про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.12.2012 № /12784, № /12783, від 12.03.2013 № , № , № , № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2013, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної документальної невиїзної перевірки ТОВ «Ліра М» з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності, повноти, своєчасності нарахування та сплати податків при фінансово-господарських взаємовідносинах з ПП «Ява» за період з 01.05 по 31.05.2011, складено акт № 6689/2250/35576140, від 12.12.2012, в якому зафіксовані порушення: ст. 134, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за ІІ квартал 2011 року у розмірі 164 579,12 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за травень 2011 року у розмірі 123 112,28 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки, 20.12.2012 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № /12783 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 123 113,28 грн., в т.ч.: 123 112,28 грн. основного платежу та 1 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № /12784 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 164 579,12 грн. основного платежу.

За результатами проведеної планової виїзної перевірки ТОВ «Ліра М» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 по 30.09.2012, складено акт № 799/2210/35576140 від 22.02.2013, в якому зафіксовані порушення: п. 144.1 ст. 144, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, пп. пп. 5.3.1, 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 395 864 грн., в т.ч. за: 2 квартал 2010 року в сумі 25 000 грн., 3 квартал 2010 року - 33 750 грн., 4 квартал 2010 року - 42 262 грн., 1 квартал 2011 року - 82 365 грн., 2 квартал 2011 року - 33 613 грн., 3 квартал 2011 року - 23 000 грн., 4 квартал 2011 року - 46 813 грн., 1 квартал 2012 року - 3 018 грн., 2 квартал 2012 року - 10 453 грн., 3 квартал 2012 року - 95 590 грн.; п. 198.6 ст. 198, ст. 201 ПК України та пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого завищено податковий кредит за період жовтень 2009 року - липень 2012 року на загальну суму 473 690,11 грн.; пп. 241.2.2 п. 241.2 ст. 241, пп. 242.1.4 п. 242.1 ст. 242, пп. 250.2.2 п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податкового зобов'язання по екологічному податку за період з 01.01.2011 по 30.09.2012 на загальну суму 2 189,32 грн., зокрема за 2 квартал 2011 на суму - 956,08 грн., за 3 квартал 2011 року на суму - 1 233,24 грн.; пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 та пп. 250.2.2 п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкових розрахунків по екологічному податку за 2 та 3 квартали 2011 року; пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 176.2 «б» ст. 176 ПК України, а саме: порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету, на загальну суму 995,08 грн.; п. п. 1, 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: ТОВ «Ліра М» проводило розрахункові операції по продажу товарів за готівкові кошти без роздрукування відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, а також не забезпечено щоденний друк 14 фіскальних звітних чеків РРО; п. 2.8 ст. 2, п. 3.5 ст. 3, п. 7.24 ст. 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 зі змінами та доповненнями, ТОВ «Ліра М» було перевищено ліміт залишку готівки в касі підприємства на загальну суму 17 000 грн.; п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 за № 637 зі змінами та доповненнями, ТОВ «Ліра М» не було оприбутковано (не повно та/або несвоєчасно) готівкові кошти, отримані від споживачів за реалізовані товари на загальну суму 174 095,29 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки, 12.03.2013 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № про визначення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 542 083 грн., в т.ч.: 395 864 грн. основного платежу та 146 219 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № про визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 710 535,17 грн., в т.ч.: 473 690,11 грн. основного платежу та 236 845,06 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 904 476,45 грн.;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4 761 грн.

На підтвердження фінансово-господарських операцій позивача до суду були надані:

- по правовідносинам з ПП «Ява» за договором поставки від 01.01.2011 № 911Б -рахунки-фактури, видаткові накладні, податкову накладну, банківську виписку;

- по правовідносинам з ТОВ «Нафтопромпостач» за договором поставки від 18.03.2011 № 66 - накладні, податкові накладні, банківські виписки;

- по правовідносинам з ТОВ «Електро-Промисловий комплекс» за договорами поставки від 15.11.2011 № 128 та від 01.12.2011 № 134 - видаткові накладні, банківські виписки;

- по правовідносинам з ТОВ «Біармсенс» за договором поставки - видаткові та податкові накладні, акти наданих послуг, банківські виписки (сам договір, укладений між ТОВ «Ліра М» і ТОВ «Біармсенс» позивачем до суду надано не було).

Правовідносини між позивачем і ПП «Гермес-Еліт» за договором про ремонт обладнання від 06.11.2008 №37/р та за договором про надання послуг від 03.01.2011 № 2 відображені у податкових накладних, актах здачі-прийняття робіт, платіжних дорученнях та банківських виписках.

Результати господарської діяльності між ТОВ «Ліра М» і ПП «Співдружність-Кентавр» за договором підряду від 01.05.2010 № 01/05-РБ відображені у податковій накладній, акті здачі-прийняття робіт, платіжних дорученнях.

Між ТОВ «Ліра М» і ТОВ «Екотех-СМУ» було укладено договір зберігання, на підтвердження господарських операцій, за яким позивачем до суду були надані податкові накладні, акти здачі-прийняття робіт.

Господарські операції між ТОВ «Ліра М» і ТОВ «Дана Плюс» здійснювалися за договором зберігання нафтопродуктів № 35-НП. На підтвердження реальності їх здійснення позивачем надано: податкові накладні, акти здачі-прийняття робіт, квитанції до прибуткових касових ордерів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з відсутності доказів переміщення товару, його зберігання та використання в подальшій господарській діяльності позивача; з первинної документації не вбачається, які саме господарські операції були проведені між сторонами, відсутні специфікації та деталізація видів і обсягів робіт, виконаних ПП «Гермес-Еліт» на користь ТОВ «Ліра М» на підставі зазначених договорів, та докази фіксування технічного стану обладнання до ремонту, які б підтверджували необхідність його проведення; сутність робіт і послуг, які зазначений контрагент повинен був виконати (надати) на користь позивача, не узгоджується з видами діяльності, які зазначені в його статуті; з документів по контрагенту ПП «Співдружність-Кентавр» не вбачається ані змісту, ані обсягу та сутності підрядних робіт, а також відсутні банківські виписки, які б підтверджували дійсність руху коштів між сторонами за вказаним договором підряду; у більшості з податкових накладних, виданих ТОВ «Екотех-СМУ», не зазначено підставу їх складання, а також відсутні жодні докази, які б підтверджували рух коштів між сторонами зазначеного договору та інших первинних документів, підтверджуючих реальність господарських операцій за ним; надання послуг за договорами з позивачем не відповідає статутній діяльності ТОВ «Дана Плюс»; платником податків не доведено рух коштів між сторонами вказаного договору та не надано заявок поклажодавця на зберігання нафтопродуктів, актів приймання-передачі товару або будь-яких інших первинних документів, підтверджуючих товарність цих господарських операцій; первинну документацію, надану позивачем на підтвердження реальності здійснення між ним і вищепереліченими контрагентами господарських операцій за відповідними договорами, не можна вважати достатньою в розумінні податкового законодавства, оскільки зазначені документи не посвідчують товарність таких операцій, а отже є формально складеними.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України).

Аналогічні правові норми були закріплені і в статтях 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин до 01.01.2011.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних лише в разі фактичного здійснення господарської діяльності. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської діяльності, визначальною ознакою якої є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За відсутності ж факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.

Таким чином, за встановлення в судовому порядку відсутності факту здійснення господарської операції між позивачем та контрагентами (ПП «Ява», ТОВ «Нафтопромпостач», ТОВ «Електро-Промисловий комплекс», ТОВ «Біармсенс», ПП «Гермес-Еліт», ПП «Співдружність-Кентавр», ТОВ «Екотех-СМУ», ТОВ «Дана Плюс»), в результаті чого відсутні правові наслідки для обох сторін за договорами, є правомірним нарахування податковим органом грошових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

Згідно акту Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби від 12.12.2012 № 6689/2250/35576140, відповідачем під час проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Ліра М» не забезпечено щоденне друкування десяти фіскальних звітних чеків (Z-звітів) на реєстраторі розрахункових операцій фіскальний № заводський № НД03000167, дата реєстрації РРО 06.02.2008, який використовується на АЗС за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Куна, вул. Леніна, 72, а саме: не роздруковано за 19.01 та 26.01.2012, 20.02 та 22.03.2012, 10.12.2010, 19.12.2010 та 22.12.2010, 06.03.2011 та 13.08.2011 та 03.08.2012.

Позивачем до суду надані копії фіскальних звітних чеків (Z-звітів) на реєстраторі розрахункових операцій фіскальний № , який використовується ТОВ «Ліра М» за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Куна, вул. Леніна, 72, а саме: за 09.12.2010, 11.12.2010, 17.12.2010, 18.12.2012, 20.12.2010, 20.12.2010, 21.12.2010, 23.12.2010, 05.03.2011, 06.03.2011, 12.08.2011, 14.08.2011, 18.01.2012, 20.01.2012, 24.01.2012, 25.01.2012, 27.01.2012, 20.02.2012, 21.02.2012, 22.02.2012, 20.03.2012, 21.03.2012, 23.03.2012 та 04.08.2012.

В судовому порядку встановлено, що на оглянутих судом першої інстанції копіях фіскальних звітних чеків (Z-звітів) за 20.02.2012 та 06.03.2011 містяться виправлення, що не дає підстав вважати, що чеки роздруковані позивачем саме 20.02.2012 та 06.03.2011.

Доказів на підтвердження роздрукування фіскальних звітних чеків за 19.01.2012, 26.01.2012, 22.03.2012, 10.12.2010, 19.12.2010, 22.12.2010, 13.08.2011, 03.08.2012 до суду не надано.

Також перевіркою встановлено, що ТОВ «Ліра М» не забезпечено щоденне друкування одного фіскального звітного чеку (Z-звітів) на реєстраторі розрахункових операцій фіскальний № заводський № ПН54100816 дата реєстрації РРО 24.02.2011, який використовується на АЗК за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, вул. Маркса, 24-а, а саме: не роздруковано за 24.10.2011.

Позивачем надано копії фіскальних звітних чеків (Z-звітів) на реєстраторі розрахункових операцій фіскальний № , який використовується на АЗК за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, вул. Маркса, 24-а, а саме: за 22.10, 23.10 та 24.10.2011.

Проте, на копії фіскального звітного чеку (Z-звітів) за 24.10.2011, як встановлено матеріалами справи, відсутня дата його роздрукування, що не підтверджує обставин відносно того, що вказаний фіскальний чек роздрукований позивачем саме 24.10.2011.

Перевіркою також встановлено, що ТОВ «Ліра М» не забезпечено щоденне друкування трьох фіскальних звітних чеків (Z-звітів) на реєстраторі розрахункових операцій фіскальний № заводський № ПН54103203, дата реєстрації 08.11.2011, який використовується на АЗК за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, вул. Маркса, 24-а, а саме: не роздруковано за 02.02.2012, 29.06.2012 та 22.07.2012.

Позивачем надано копії фіскальних звітних чеків (Z-звітів) на реєстраторі розрахункових операцій фіскальний № , який використовується на АЗК за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, вул. Маркса, 24-а, а саме: за 31.01.2012, 01.02.2012 та 02.02.2012, 28.06.2012, 29.06.2012, 30.06.2012, 22.07.2012, 23.07.2012, 24.07.2012.

На копіях фіскальних звітних чеків (Z-звітів) за 22.07.2012, 29.06.2012, 02.02.2012 відсутня дата їх роздрукування, що не підтверджує обставин відносно того, що вказані фіскальні чеки роздруковані позивачем саме 22.07.2012, 29.06.2012, 02.02.2012.

При цьому, зазначення в книгах обліку розрахункових операцій дати їх роздрукування не підтверджують обставин відносно того, що фіскальні звітні чеки роздруковувалися позивачем щоденно.

Відповідачем при проведенні перевірки також встановлено, що згідно книг обліку розрахункових операцій зареєстрованих на РРО фіскальний № , фіскальних звітних чеків та контрольних стрічок РРО, ТОВ «Ліра М» за перевіряємий період проводило розрахункові операції по продажу товарів за готівкові кошти без роздрукування відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій в зв'язку з відсутністю в чеках, які видавались споживачам, обов'язкового реквізиту, який повинен містити відповідний розрахунковий документ, а саме: назву господарської одиниці. Згідно дозволу на розміщення об'єкта торгівлі (побуту), договору оренди та реєстраційних документів РРР, назвою господарської одиниці у ТОВ «Ліра М», де проводились розрахунки зі споживачами за готівкові кошти, є «АЗС».

Як встановлено в судовому порядку, на фіскальних звітних чеках міститься назва ТОВ «Ліра М», а тому відсутність назви АЗС обґрунтовано не прийнято судами, як порушення законодавства.

Крім того, дане правопорушення не вплинуло на визначення розміру штрафних санкцій згідно Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно з п. п. 1, 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

За порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг); за кожне наступне вчинене порушення - у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг); двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання (п. п. 1, 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про обґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій за проведення розрахункових операцій по продажу товарів за готівкові кошти без роздрукування відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій в розмірі 1 грн. та штрафні санкції за незабезпечення щоденного друку чотирнадцяти фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій в розмірі 4 760 грн.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.03.2013 № , слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Як встановлено актом перевірки № 6689/2250/35576140 від 12.12.2012 ТОВ «Ліра М» не оприбутковано готівку, отриману від споживачів за реалізовані паливно-мастильні матеріали за 11.12.2010, 20.12.2010, 23.12.2010, 07.03.2011, 14.08.2011, 20.01.2012, 27.01.2012, 21.02.2012, 03.02.2012, 23.03.2012, 30.06.2012, 23.07.2012, 04.08.2012, 25.10.2011 на загальну суму 174 095,29 грн., в зв'язку з відсутністю обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій в розділі № 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» на підставі фіскальних звітних чеків РРО, а саме: в КОРО № /р/4 від 21.09.2010 та в КОРО № /р/5 від 18.08.2011 в розділі № 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» суб'єктом підприємницької діяльності не вчинено запис на підставі Z-звіту № 1727 від 11.12.2010 на суму 16 079,07 грн., Z-звіту № 1737 від 20.12. 2010 на суму 15 716,33 грн., Z-звіту № 1740 від 23.12.2010 на суму 16 571,85 грн., Z-звіту № 1821 від 07.03.2011 на суму 15 182,50 грн., Z-звіту № 0016 від 14.08.2011 на суму 19 394,20 грн., Z-звіту № 0181 від 20.01.2012 на суму 9 361,47 грн., Z-звіту № 0188 від 27.01.2012 на суму 10 060,34 грн., Z-звіту № 0213 від 21.02.2012 на суму 6 164,12 грн., Z-звіту № 0245 від 23.03.2012 на суму 10 972,44 грн., Z-звіту № 0389 від 04.08.2012 на суму 14 716,34 грн.; в КОРО № /р/1 від 08.11.2011 в розділі № 2 «Облік руху готівки на суму розрахунків» суб'єктом підприємницької діяльності не вчинено запис на підставі Z-звіту № 0090 від 03.02.2012 на суму 6 050,46 грн., Z-звіту № 0251 від 30.06.2012 на суму 9 873,29 грн., Z-звіту № 0274 від 23.07.2012 на суму 10 280,11 грн.; в КОРО № /р/1 від 24.02.2011 в розділі № 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» суб'єктом підприємницької діяльності не вчинено запис на підставі Z-звіту № 2814 від 25.10.2011 на суму 13 672,7 грн.

Згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З огляду на те, що позивачем не оприбутковано готівкові кошти, отримані від споживачів за реалізовані товари в розмірі 174 095,29 грн., суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про правомірність застосування до ТОВ «Ліра М» штрафних санкцій в розмірі 870 476,45 грн.

Також, на вимогу суду першої інстанції позивачем не були надані докази на підтвердження своєчасного та в повному розмірі оприбутковування готівки, отриманої від споживачів за реалізовані паливно-мастильні матеріали за 11.12.2010, 20.12.2010, 23.12.2010, 07.03.2011, 14.08.2011, 20.01.2012, 27.01.2012, 21.02.2012, 03.02.2012, 23.03.2012, 30.06.2012, 23.07.2012, 04.08.2012, 25.10.2011 на загальну суму 174 095,29 грн.

Відносно встановлених відповідачем під час проведення перевірки порушень в частині перевищення ТОВ «Ліра М» ліміту залишку готівки в касі підприємства, слід зазначити наступне.

Згідно з п. 2.8 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) в межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб. За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які мають ліцензію Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на здійснення переказу коштів. Здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням програмно-технічних комплексів самообслуговування) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством України надане право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів. Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства (підприємця) на його вибір.

Відповідно до п. 3.5 зазначеного Положення у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа. Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача. Видача готівки особам, яких немає в штатному розписі підприємства, проводиться за видатковими касовими ордерами, що виписуються окремо на кожну особу, або за окремою видатковою відомістю.

Згідно акту перевірки від 22.02.2013 № 799/2210/35576140, відповідачем під час проведення перевірки встановлено, що за перевіряємий період ТОВ «Ліра М» розраховано та встановлено ліміт залишку готівки в касі підприємства в сумі 1 000 грн. (наказ № б/н від 1 липня 2011 року); при перевірці дотримання ліміту залишку готівки в касі підприємства ТОВ «Ліра М» відповідачем встановлено, що ТОВ «Ліра М» було перевищено ліміт залишку готівки в касі підприємства на загальну суму 17 000 грн., в зв'язку з наступним:

- на видатковому касовому ордері № 89 від 10.10.2011 на суму 6 000 грн. (видача з каси підприємства оплати за договором зберігання нафтопродуктів № 35-НП від 20.12.2010 ТОВ «Дана плюс» через ОСОБА_3.) відсутній підпис одержувача готівкових коштів (ОСОБА_3 ТОВ «Дана плюс») в сумі 6 000 грн.;

- на видатковому касовому ордері № 90 від 11.10.2011 на суму 10 000 грн. (видача з каси підприємства оплати за договором зберігання нафтопродуктів № 35-НП від 20.12.2010 ТОВ «Дана плюс» через ОСОБА_3.) відсутній підпис одержувача готівкових коштів (ОСОБА_3 ТОВ «Дана плюс») в сумі 10 000 грн.

- на видатковому касовому ордері № 100 від 21.10.2011 на суму 4 000 грн. (видача з каси підприємства оплати за договором зберігання нафтопродуктів № 35-НП від 20 грудня 2010 року ТОВ «Дана плюс» через ОСОБА_3.) відсутній підпис одержувача готівкових коштів (ОСОБА_3 ТОВ «Дана плюс») в сумі 4 000 грн.

Позивачем на вимогу суду першої інстанції не надано видаткових касових ордерів № 89 від 10.10.2011, № 90 від 11.10.2011 та № 100 від 21.10.2011, а тому такі видаткові касові ордери не можуть слугувати для виведення залишку готівки в касі ТОВ «Ліра М».

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

З урахуванням того, що позивачем перевищено ліміт залишку готівки в касі підприємства на суму 17 000 грн., суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про правомірність застосування до ТОВ «Ліра М» штрафних санкцій в розмірі 34 000 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку також про правомірність винесення Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби податкових повідомлень-рішень від 12.03.2012 № та № .

Враховуючи вказані обставини, відсутність порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог є вірним, а касаційна скарга позивача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра М» відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний