Справа № 521/6730/14-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 521/6730/14-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Плавич І.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Аврамовій О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2014р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу, -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2014р. ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просила визнати неправомірною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та здійснити виплату цієї допомоги, у розмірі визначеному законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що її чоловік ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . 25 травня 2011р. наказом начальника управління Південного територіального командування внутрішніх військ МВС України ОСОБА_2 було виключено зі списків особового складу внутрішніх військ МВС України у зв`язку зі смертю.

У лютому 2014р. позивачка звернулась з листом до командиру Військової частини НОМЕР_1 в якому просила виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю чоловіка, яка наступила в наслідок захворювання пов`язаного із проходженням військової служби.

26 лютого 2014р. Військова частина НОМЕР_1 своїм листом відмовила ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка.

Посилаючись на неправомірність відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2014р. адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову Військової частини НОМЕР_1 в нарахуванні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю прапорщика Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 в наслідок його захворювання, що мало місце в період проходження ним військової служби - у розмірі визначеному ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 4 липня 2012р. №5040-IV та ст.16 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, згідно положень п.5 с"Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013р. №975 та ст.16-2 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму оплаченого судового збору у розмірі 487,20грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування постанови суду з ухваленням по справі нової постанови, з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 після смерті чоловіка, яка сталася під час проходження військової служби та пов`язана із виконанням обов`язків військової служби має право на отримання одноразової грошової допомоги. На думку суду першої інстанції вказану допомогу повинна виплатити військова частина НОМЕР_1 .

Проте з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права та не надав належну оцінку тим доказам, які надані до матеріалів справи.

За правилами ст.159КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.198КАС України, постанову суду скасовує та приймає нову постанову про відмову у позові, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що відповідно до свідоцтва про смерть від 20 квітня 2011р., чоловік позивачки (свідоцтво про шлюб від 23 липня 2005р. (а.с.14)) прапорщик В/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 27 років (а.с.13). Смерть ОСОБА_2 наступила в результаті захворювання: «Гострий мієлоїдний лейкоз-варіант М4», що посвідчується постановою військово-лікарської комісії №422 від 8 вересня 2011р. (а.с.17). У постанові військово-лікарської комісії вказано, що захворювання ОСОБА_2 пов`язано з проходженням військової служби.

У лютому 2014р. ОСОБА_1 звернулась із заявою до В/ч НОМЕР_1 про виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог ст.ст.16, 16-1 16-4ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (із змінами від 4.07.2012р. №5040-УІ), посилаючись на те, що вказана норма закону надає їй право на отримання такої допомоги.

Листом від 26.02.2014р. за №113 В/ч НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про відсутність у неї права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю чоловіка, оскільки його смерть пов`язана з проходження ним військової служби, і не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби (а.с.7).

Перевіряючи правомірність дій командування військової частини та наявність у позивачки права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю чоловіка, судова колегія виходить з наступного.

За правилами ч.1 ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (яка діяла на час смерті ОСОБА_2 ), у разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, під час виконання ним обов`язків військової служби сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утримувачам виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Порядку та умов призначення і виплатити одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою КМУ №499 від 28.05.2008р., у разі загибелі (смерті) під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, військовослужбовця строкової військової служби, військовозобов`язаного чи резервіста призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві сім`ям загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, у розмірі десятирічного грошового забезпечення зазначеного військовозобов`язаного.

Отже, наведені норми частині 1 статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 1 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, виплату одноразової грошової допомоги пов`язують з виконанням загиблим (померлим) обов`язків військової служби.

Визначення обставин, за яких військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, викладено в частині 3статті 24 ЗУ «Про військовій обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-ХІІ, в якій зазначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Вищевказана норма закону чітко визначає, що вважається виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи смерть ОСОБА_2 наступила внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження військової служби, проте виплата передбаченої ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.1 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, одноразової грошової допомоги обумовлюється фактом смерті особи під час безпосереднього виконання службових обов`язків, а не причинним зв`язком між хворобою, яка стала причиною смерті та проходженням військової служби.

Факт того, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з проходженням військової підтверджується висновком військово-лікарської комісії №422 від 8.09.2011р. (а.с.17) та актом розслідування нещасного випадку від 28.04.2011р. (а.с.14), з якого вбачається, що померлий перебував на досить тривалому лікуванні з 4.01.2011р. по 28.04.2011р. Згідно акту розслідування, причиною смерті прапорщика ОСОБА_2 стала тривала хвороба, яка наступила в період проходження служби і не пов`язана із виконанням службових обов`язків.

Під час з`ясування обставин по справі в суді апеляційної інстанції представник військової частини підтвердив той факт, що ОСОБА_2 дійсно проходив службу у військовій частині, тривалий час хворів, перебуваючи на лікарняному з 4.01.2011р. по день смерті. Під час перебування на лікарняному прапорщик ОСОБА_2 був звільнений від виконання службових обов`язків, а тому його смерть не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби.

Представник ОСОБА_1 не спростував доводи представника військової частини, але зазначив, що ОСОБА_2 перебував у військовій частини, звідки і потрапив до лікарні, а тому вважає, що його смерть сталася під час виконання ним обов`язків військової служби. На думку представника, після смерті чоловіка, його дружина має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Виходячи з наведеного, судом апеляційної інстанції встановлено, що смерть прапорщика ОСОБА_2 , яка наступила 28.04.2011р. в результаті хвороби, не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби.

Оскільки діюча на час смерті ОСОБА_2 норма ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.1 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), визначає право сім`ї загиблого (померлого) на виплату одноразової грошової допомоги тільки під час виконання ним обов`язків військової служби, судова колегія вважає, що у ОСОБА_1 (дружини померлого) не виникло права на отримання такої виплати.

Що стосується посилань представника ОСОБА_1 на те, що з 1.01.2014р. вступили в силу зміни до ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та на підставі ст.ст.16-1 16-4 цього Закону позивачка має право на виплату одноразового грошової допомоги у зв`язку із смертю чоловіка, то судова колегія зазначає, що на час смерті ОСОБА_2 діяла норма ст.16 цього Закону, яка не надавала права позивачці на отримання вказаної грошової допомоги.

В своїх доводах апелянт посилався на те, що військова частина не може бути належним відповідачем, оскільки вона не є розпорядником бюджетних коштів.

Відповідно до п.12 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві» Затвердженого Постановою КМУ №975 від 25.12.2013р. призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноброни, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами виконавчої державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Отже, вказаний Порядок визначає порядок виплати, і хто здійснює вказані виплати. Згідно вказаного порядку розпорядником бюджетних коштів по вказаній справі є Головне Управління Національної гвардії України, а тому військова частина не є розпорядником бюджетних коштів і не може здійснювати певні виплати, без відповідного фінансування.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про наявність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги після смерті чоловіка.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.199,202,207КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2014р. скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лук`янчук