Справа № 490/13681/14-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/13681/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Миколаївському районі Миколаївської області (далі УПФУ), в якому просила визнати дії відповідача з відмови в переведенні її з пенсії за віком на пенсію державного службовця неправомірною та зобов'язати відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця та виплачувати пенсію в повному розмірі, починаючи з 10 квітня 2014 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.04.2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України Миколаївському районі Миколаївської області з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області від 12.05.2014 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії державного службовця в зв'язку з відсутністю роботи на посаді державного службовця на дату досягнення пенсійного віку та відсутністю 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців. Проте, Пенсійний фонд не врахував те, що у січні 2013 року позивач була призначена на посаду керівника апарату Жовтневого районного суду, з якої була звільнена 31 березня 2014 року у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця. Позивач зазначила, що при ухваленні такого рішення відповідач не дотримався вимог чинного законодавства та порушив її право на отримання пенсії державного службовця.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області з відмови в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця та виплачувати пенсію в повному розмірі, з урахуванням отриманих за цей період сум пенсії за віком, починаючи з 10 квітня 2014 року.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження в зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України. З 07 липня 2010 року отримує пенсію за віком.

10 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням УПФУ №14/1 від 12 травня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії як державному службовцю в зв'язку із відсутністю роботи на посаді державного службовця на дату досягнення пенсійного віку та відсутністю 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до Довідки ТУ ДСА України в Миколаївській області від 13.08.2014 року стаж державної служби ОСОБА_1 складає 12 років 28 днів. Працювала в територіальному управлінні ДСА України в Миколаївській області з 2003 року по 2011 роки на посадах державного службовця. З січня 2013 року по березень 2014 року займала посаду керівника апарату Жовтневого районного суду Миколаївської області четверта категорія посад державних службовців.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народилися з 01 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року, мають право на пенсію за віком після досягнення 55 років та 6 місяців.

Відповідач посилається на те, що станом на час досягнення пенсійного віку, а саме 06 червня 2012 року, позивачка на посаді державного службовця не працювала.

З запису в її трудовій книжці вбачається, що ОСОБА_1 була звільнена з займаної посади державного службовця ТУ ДСА 08.04.2011 року в зв'язку зі скороченням штатів за п. 1 ст. 40 КзпП України.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що на одержання пенсії державного службовця мають право жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини 1 ст. 28 цього Закону (20 років), у тому числі стажу державної служби не менше ніж 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше ніж 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місяця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами пенсійного фонду України. Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 45, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії здійснюється з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, обчислюваного також виходячи з дати звернення. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність права у позивача на призначення пенсії державного службовця, передбаченої ст. 37 Закону України «Про державну службу», та наявність права на переведення з одного виду пенсій на іншій.

Отже, наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктам владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував. В свою чергу позивач довів протиправність прийнятого відповідачем рішення.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов