Справа № 761/22425/15-а
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/380/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Маліченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у званні старшого сержанта, проходив службу в Державній службі України з надзвичайних ситуацій на посаді старшого пожежного 29-ДПРЧ Головного управління ДСНС України у м. Києві. Відповідно до Положення про порядок проходження державної служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу за пунктами 11, 12, 56, 173 та підпунктом 3 пункту 176, наказом начальника Головного управління ДСНС України у м. Києві №115 від 11.03.2014 року було звільнено позивача за станом здоров`я. Під час проходження служби отримав захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, в результаті чого було видалено частину легенів. На засіданні комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 18 вересня 2014 року було вирішено виплатити позивачу, інваліду ІІ групи, одноразову грошову допомогу у сумі 37138,50 грн., яку позивач отримав 08.11.2014 року. З нарахованою сумою одноразової грошової допомоги позивач не згоден, оскільки вона не відповідає розміру 42 місячного грошового забезпечення, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» (далі - Порядок).

Тому позивач просив суд визнати дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту не правомірними; зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій здійснити перерахунок та виплатити суму недоплаченої одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у відповідності до пп. 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» та на підставі довідки №407 від 21 липня 2014 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача Махинич Я.В. позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що саме Постанова Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року №908 «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» регулює умови виплати одноразової грошової допомоги, тобто Порядок є спеціалізованим актом, що визначає розмір допомоги особам, що звільнилися, а постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», нормами якої керується позивач, визначає розмір грошового забезпечення особам, які на сьогодні проходять службу. В матеріалах справи містяться письмові заперечення.

Заслухавши надані пояснення, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом було встановлено, що позивач у званні старшого сержанта, проходив службу в Державній службі України з надзвичайних ситуацій на посаді старшого пожежного 29-ДПРЧ Головного управління ДСНС України у м. Києві, що підтверджується довідкою від 21.07.2014 року (а.с.7).

Пунктом 2 Постанови Кабінету міністрів України від 11.07.2013 року № 593 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» передбачено, що служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету міністрів України від 11.07.2013 року № 593 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Також, пунктом 5 Постанови Кабінету міністрів України від 11.07.2013 року № 593 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» передбачено, що час проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Згідно витягу з наказу №115 від 11 березня 2014 року, старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1, старшого пожежного 29-ДПРЧ Головного управління ДСНС України у м. Києві з охорони об`єктів, відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, було звільнено та виключено з кадрів ДСНС України за пунктом 11, 12, 56, 173 та підпунктом 3 пункту 176 (а.с.4).

Пунктом 173 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року № 593 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» передбачено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту здійснюється у відставку - якщо звільнені особи досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби із зняттям з військового обліку.

Пунктом 176 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року № 593 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» передбачено, що контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту за станом здоров'я - на підставі висновку центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про непридатність або обмежену придатність до служби.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія АВ №0096176, позивач є інвалідом ІІ групи (а.с.6).

На засіданні комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 18 вересня 2014 року було вирішено виплатити згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908, інваліду ІІ групи одноразову грошову допомогу у сумі 37138,50 грн., що підтверджується витягом з протоколу №8 (а.с.5).

Відповідно до ч. 2 ст. 118 Кодексу цивільного захисту України, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Підпунктом 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» встановлено, що грошова допомога виплачується особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі: 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2015 року та 15.06.2015 року позивач звертався до відповідача із зверненням щодо виплати одноразової грошової допомоги (а.с.8-9).

На зазначені звернення позивача, 25.06.2015 року відповідач надав лист, у якому вказав, що згідно зі статтею 118 Кодексу цивільного захисту України передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, порядок та умови виплати якої затверджено постановою Кабінету міністрів України від 11.07.2007 року №908 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 3 Порядку, розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби - на день звільнення. (а.с.10).

Позивач у своїх доводах, викладених в позовній заяві, стосовно місячного грошового забезпечення, посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка визначає саме поняття «грошове забезпечення».

Однак, при визначенні розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, застосуванню підлягає Постанова Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту», оскільки саме Порядок регулює умови виплати одноразової грошової допомоги особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, визначає її розмір відповідно до інвалідності вказаної категорії осіб.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги від 09.07.2014 року №317 Головного управління ДСНС України у м. Києві, грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 старшому сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), встановлення інвалідності складає 884,25 грн. (а.с.28).

Враховуючи все вищевикладене та те, що відповідачем сума одноразової грошової допомоги була обчислена відповідно до вимог пункту 2 та пункту 3 Порядку, суд дійшов до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 99, 100,104, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, пункти 2, 3, 5 Постанови Кабінету міністрів України від 11.07.2013 року № 593 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», ст. 118 Кодексу цивільного захисту України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя