Справа № 809/4125/15
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"15" жовтня 2015 р. Справа № 809/4125/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Боршовського Т.І.

розглянувши клопотання Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про відстрочення сплати судового збору за подання адміністративного позову Долинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Приватного підприємства Вілакласік про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, та покладення судових витрат після розгляду справи на відповідача,-

В С Т А Н О В И В:

21.09.2015 року Долинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства Вілакласік (надалі - відповідач) про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі..

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року позовну заяву залишено без руху в зв'язку з відсутністю документу про сплату судового збору за подання позову та надано позивачу строк на усунення вказаного недоліку позовної заяви.

07.10.2015 року позивачем направлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у даній справі до винесення постанови та покладення судових витрат після розгляду справи на відповідача. До клопотання також долучено довідку Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 07.10.2015 року № 2389/9/09-01-100-010/1342 про те, що станом на 07.10.2015 року кошторисом доходів та видатків Долинської ОДПІ не передбачено видатків на оплату судового збору.

Суд, дослідивши подане клопотання та матеріали адміністративного позову, відповідні норми Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України Про судовий збір зазначає таке.

Згідно з абзацом 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Статтею 10 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із статтею 1 Закону України Про судовий збір, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 Закону України Про судовий збір передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Суд зазначає, що 1 вересня 2015 року набрали чинності зміни до Закону України Про судовий збір, згідно яких пункт 21 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір щодо звільнення органів Державної фіскальної служби України від сплати судового був виключений. З цих підстав, при поданні позовної заяви після 1 вересня 2015 року позивач зобовязаний сплачувати судовий збір в тому ж порядку та обсязі що й інші особи - платники судового збору.

Проте позивач, посилаючись на частину 1 статті 8 Закону України Про судовий збір, якою передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, просить відстрочити сплату судового збору до винесення постанови у даній справі.

Натомість, в обґрунтування свого майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору позивачем не подано жодного підтверджуючого документу (виписок з рахунків, листів до Державної фіскальної служби України про необхідність включення в витратну частину судового збору, листів, пропозицій, вимог до Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України та інших субєктів законодавчої ініціативи задля внесення відповідних змін в Закону України Про державний бюджет Україна на 2015 рік, відповідне реагування на них тощо).

Суд зазначає, що позивач звертається до адміністративного суду не з метою захисту свого порушеного права, а, як субєкт владних повноважень, на реалізацію владних управлінських функцій, передбачених законодавством України. Відстрочуючи позивачу сплату судового збору, суд поставить в нерівні умови по відношенню до позивача інших платників судового збору, передбачених Законом України Про судовий збір.

Також, відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Суд розяснює позивачу про те, що не подання суду разом з позовною заявою документу про сплату судового збору не є підставою для відмови в прийнятті до розгляду заявленого позову. Суд, з огляду на вимоги частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, застосовує процесуальний інститут залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу розумного строку на виправлення її недоліків, зокрема, й на сплату судового збору. При цьому, такий строк цілком узгоджується зі строками призначення судового засідання у справі, до якого суд може відстрочити сплату судового збору. Отже, позивач може сплати судовий збір у строк, який становлюється судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору належить відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 10, 87, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 1, 2, 5, 8 Закону України Про судовий збір, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про відстрочення сплати судового збору за подання адміністративного позову Долинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Приватного підприємства Вілакласік про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, та покладення судових витрат після розгляду справи на відповідача, - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1