Справа № 2а-818/10
Суддя: Січиокно Т. О.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2а-818/2010 рік
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2010 року. Суддя Машівський районний суд Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області про визнання відмови протиправною, зобовязання провести перерахунок пенсії у звязку зі втратою годувальника, -

в с т а н о в и л а :

у вересні 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік ОСОБА_3 був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 та інвалідом І групи, захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС і отримував пенсію відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 24 вересня 2008 року її чоловік ОСОБА_3 помер. Його смерть настала внаслідок участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На момент смерті чоловіка вона була непрацездатною і отримувала пенсію за віком. Після його смерті вона отримала статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою і з 22 червня 2010 року їй призначена пенсія по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії, яку отримував померлий. В даний час вона отримує пенсію меншу, ніж встановлена ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян». У звязку з цим вона зверталась до відповідача з вимогою здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника, однак отримала відмову. У звязку з цим просить визнати протиправною відмову відповідача щодо призначення, нарахування та виплати пенсії по втраті годувальника у розмірах, передбачених ст.ст. 50, ч. 5 ст. 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 50, 54 ч. 4, ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 22.06.2010 року з подальшим перерахуванням та виплатою пенсії при зміні розміру мінімальної пенсії за віком та з врахуванням недоотриманих сум.

Відповідач у письмових запереченнях вказав не те, що нормами Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи закріплено лише право даної категорії громадян на отримання відповідних виплат, але ці норми не встановлюють механізму реалізації цього права, який визначається постановами Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1 від 03.01.2002 року, "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" N 530 від 28.05.2008 року та "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" N 654 від 16.07.2008 року. З огляду на це відповідач вважає, що з його боку не було допущено бездіяльності, про яку вказано в позові та просить відмовити у задовленні позовних вимог.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини та докази, приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що позивач є особою, яка згідно зі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання пенсії у звязку з втратою годувальника, оскільки її чоловік ОСОБА_3 був інвалідом 1 групи, віднесений до 1 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи,що підтверджується копією посвідчення серії А № 105561 від 16.10.2007 року та копією посвідчення серії Є № 117711 від 11 липня 2008 року (а.с.5) та отримував державну та додаткову пенсії, як інвалід першої групи, учасник ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 1, що передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 111759, виданого 25.09.2008 року Селещинською сільською радою Машівського району Полтавської області ОСОБА_3 помер 24 вересня 2008 року. (а.с. 13).

Позивач з 22 червня 2010 року отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 847,10 грн., в т.ч.: основний розмір пенсії 600 грн., щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи 70,60 грн., підвищення подружжю померлого інваліда війни 176,50 грн., що підтверджується довідкою № 475 від 19.08.2010 року та листом Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області (а.с.4, 7).

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Частиною третьою статті 54 цього Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Частина 1 ст. 38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно вимог ст. 50 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії І, зокрема інвалідам І групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та щомісячна компенсація сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до частини 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 52 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Таким чином, розмір пенсії за втратою годувальника має визначатись із розрахунку 50 % від державної пенсії по інвалідності, яку б міг отримувати годувальник при житті, розмір якої не може бути нижчим ніж 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, розмір якої не може бути меншим 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин ОСОБА_3 мав право на призначення державної пенсії у розмірі не нижчому від 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком. Однак із письмових заперечень, довідки та листа відповідача (а.с. 4,7) слідує, що розмір пенсії за віком інваліда І групи, особи, віднесеної до категорії І, складає 1200 грн., що суперечить нормам Закону.

Статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Стаття 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що під час визначення розміру пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за нормами передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Відповідно до ст.1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, встановлено з 01.01.2010 р. у розмірі 695 гривень, з 01.04.2010 року 706 гривень, з 01.07.2010 року - 709 гривень, 01.10.2010 року 923 гривень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Частиною 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсії позивачці застосуванню підлягає ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не наведені відповідачем постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Відповідач листом № 23/Г-02 від 01.07.2010 року відмовив позивачу у перерахунку пенсії по втраті годувальника, посилаючись на те, що обчислення пенсії проведено згідно до порядку, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Таким чином дії Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по втраті годувальника є протиправними, а тому є підстави зобовязати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії по втраті годувальника, як вдові інваліда 1 групи по захворюванню, повязаному з участю в ліквідації аварії на ЧАЕС, відповідно до ст. 50 ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суддя дійшла до висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.3 ст.94 КАС України

Відповідно до ч.2 ст.19, ч.2 ст.46 Конституції України ст. 50 ч. 4 ст. 54, ст.ст. 67, 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; ч.1 ст. 28, 38, ч. 2 ст. 39 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 99-103, 160-163 КАС України,

в и р і ш и л а:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області здійснити перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2, після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який належав до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліда І групи по захворюванню, повязаному з участю в ліквідації аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру державної та додаткової пенсій померлого, передбачених ст. 50 ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до частини 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" , з урахуванням здійснених виплат, починаючи з 22 червня 2010 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області на користь ОСОБА_2 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3,40 гривень.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду Полтавської області через Машівський районний суд Полтавської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Суддя: