Справа № 804/12868/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.
присекретарі судового засідання ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, -
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.
Вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши чинне законодавство, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_4 знаходиться на податковому обліку в Дніпродзержинській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
На підставі наказу Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 21.05.2014 року №592 та плану-графіку проведення планових перевірок субєктів господарювання податковим органом проведена документальна планова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.
Спором, переданим на вирішення адміністративного суду є правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Підставою для відповідних донарахувань грошових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб стали висновки податкового органу про завищення валових витрат по взаємовідносинам позивача з контрагентами ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Ривс» та ТОВ «Дніпрометалінвест» за отримані товарно-матеріальні цінності.
Відповідно до п.177.1-п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Згідно п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.
При цьому п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Згідно ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на доходи мають бути фактично здійснені у межах господарської діяльності платника податку і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку цього платника.
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
В силу пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.
Як вбачається з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_4 (Покупцем) та ТОВ "Дніпрометалінвест" (Постачальник) було укладено договір від 01.09.2011 року за №0901-04 згідно якого Постачальник зобовязується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити продукцію, найменування (асортимент), ціна та кількість якої зазначена в рахунках, які є невідємною частиною даного Договору.
На підтвердження виконання вищезазначеного договору позивачем були надані рахунки, видаткові накладні та податкові накладні.
Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_4 (Покупець) та ТОВ «Ривс» (Продавець) укладено договір від 31.03.2012 року №310312 згідно з яким Продавець зобовязується передати у власність Покупця товар в асортименті та у кількості, встановлених Договором, а Покупець зобовязується прийняти цей товар та сплатити за нього визначену Договором грошову суму (ціну).
На підтвердження виконання вищезазначеного договору позивачем були надані рахунок-фактура, накладна та податкова накладна.
Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_4 (Замовник) та ТОВ «Ривс» (Виконавець) укладено договір від 01.03.2012 року №010312 згідно з яким Виконавець надає послуги з доставки кореспонденції, а Замовник сплачує Виконавцеві вартість послуг відповідно до Тарифів.
На підтвердження виконання вищезазначеного договору позивачем були надані рахунок, акт здачі-прийняття виконаних послуг (робіт) та податкова накладна.
Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_4 (Покупець) та ТОВ «Ангстрем Континенталь» (Продавець) укладено договір від 31.03.2012 року №310312 згідно з яким Продавець зобовязується передати у власність Покупцю товар в асортименті та у кількості, встановленій Договором, а Покупець зобовязується прийняти цей товар та сплатити за нього визначену Договором грошову суму.
На підтвердження виконання вищезазначеного договору позивачем були надані рахунки, накладні та податкові накладні.
В матеріалах справи відсутні докази визнання недійсним вказаних договорів, укладених позивачем з вищезазначеними контрагентами. Факт укладення цих договорів та їх виконання сторонами підтверджується фактичними обставинами справи, зокрема первинними документами, які фіксують здійснення господарських операцій на виконання умов договорів.
Всі надані первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо) як наслідок вони є такими, які підлягають обовязковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
За отримані від контрагентів товари позивачем було проведено безготівкові розрахунки.
Посилання Відповідача в акті перевірки як на підставу відсутності господарських операцій між позивачем та контрагентами на акти про перевірки контрагентів не можуть вважатися доказами підтвердження нереальності спірних господарських операцій.
Окрім того, судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2013 року у справі №804/1260/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2013 року визнано протиправними дії ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, які полягають у проведенні перевірки ТОВ «Ангстрем Континенталь», в результаті яких було складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки №7208/224/33906299 від 21.12.2012 щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку.
Судом також встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2013 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2013 року визнано протиправними дії ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ривс», за результатами якої складено акт від 21.12.2012 року №7211/224/34914473.
Суд також не погоджується з позицією податкового органу про те, що у зв'язку з відсутністю товарно-транспортних накладних та дорожніх листів, що підтверджує транспортування та зберігання товару є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки відсутність зазначених документів не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.
Згідно з пп. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Крім того, чинним законодавством України не встановлено обов'язку суб'єкта господарювання, а також права здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів.
Крім того слід зазначити, що у разі підтвердження дійсного виконання вiдповiдних господарських операцій певні недоліки первинних документів є свідченням недобросовiсностi постачальника та не можуть слугувати підставою для притягнення платника податку-покупця до вiдповiдальностi.
Судом також не приймаються посилання податкового органу на відсутність довіреностей, як на підставу нереальності господарських операцій з огляду на той факт, що товар отримувався та розвантажувався особисто ОСОБА_4
З огляду на встановлені обставини та законодавче регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно віднесено до складу витрат, витрати, пов'язані із отриманням товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Ривс» та ТОВ «Дніпрометалінвест».
Також, у ході судового розгляду справи встановлено, що придбані послуги у ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Ривс» та ТОВ «Дніпрометалінвест» безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю позивача.
Відповідно до пункту 2 статті 7 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», фізичні особи - підприємці єдиний внесок нараховують на суму доходу (прибутку) отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сімї фізичних осіб-підприємців, які беруть участь в провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
Згідно пункту 11 статті 8 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», єдиний внесок для платників зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюються у розмірі 34,7 % визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
В даному випадку, актом перевірки від 23.06.2014 року №2746/04-03-17-01/НОМЕР_1 про результати документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_4 встановлено заниження оподатковуваного доходу.
Внаслідок встановленого, позивачем занижено єдиний внесок з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок на загальну суму 76 286,42 грн.
Суд при розгляді справи дійшов висновку, що податковим орган неправомірно завищено оподатковуваний дохід з огляду на правомірність віднесення розміру витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.
Враховуючи зазначене, суд вважає вимоги позову обґрунтованими, підтвердженими відповідними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 270 (двісті сімдесят) гривень.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2015 року

Суддя ОСОБА_5