Справа № 2-а-1825/11
Суддя: Мельник І. І.
Дата ухвалення: 2011-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-а-1825/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд ОСОБА_1 Франківської області в складі:

головуючого судді -Мельника І.І.

секретаря -Матейко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі про визнання неправомірною відмову управління Пенсійного фонду в Галицькому районі та стягнення недоотриманих коштів з управління Пенсійного фонду в Галицькому районі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом і просить визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду в Галицькому районі в проведенні перерахунку та виплаті їй пенсії по інвалідності, яка пов»язана з Чорнобильською катастрофою у відповідності до ст.49,50 ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком-прожиткового мінімуму для непрацездатних відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.03.2010 року.

Зобов»язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати призначену їй пенсію у відповідності до ст. ст. 49, 50, ч. 4. ст.54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чоронбильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком-прожиткового мінімуму для непрацездатних відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 01 березня 2010 року.

Розглянути дану справу у відповідності до ч.1 ст.122 КАС України.

Застосувати ст.256 КАС України про негайне виконання постанови суду.

Звільнити від сплати державного мита.

Позивач посилається на ті обставини, що вона є учасником ліквідації на Чоронобильській АЕС і її віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно рішення медикосоціальної експертної комісії їй встановили 3 групу інвалідності за захворюванням, що пов'язано з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивачка є дитиною війни, а тому їй повинні дораховувати до пенсії 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, що віднесені до 1 4 категорій встановлюються компенсації у вигляді додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю. Відповідно до ст. 50 вказаного Закону України особам, що віднесені до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів третьої групи у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а згідно ст. 54 цього ж Закону України пенсія особам, що постраждали і стали інвалідами внаслідок ліквідації Чорнобильської катастрофи, не повинна бути нижчою для інвалідів третьої групи ніж шість мінімальних пенсій за віком. Крім того, мінімальний розмір пенсії за віком передбачений ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення і встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і щорічно визначається бюджетним законодавством. В результаті порушень вказаних норм закону відповідачем їй недораховано пенсію.

ОСОБА_2 уже зверталася по аналогічному позову до суду і рішенням Галицького районного суду від 08.09.2010 року визнано неправомірною відмову управління пенсійного фонду України в Галицькому районі.

Відповідач подав заперечення з якого вбачається, що позовні вимоги не визнає посилаючись на те, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Окрім того вказує, що виплати здійснюються із державного бюджету а не із бюджету Пенсійного фонду України, тому будь-яких порушень зі сторони відповідача не вбачає.

В судове засідання позивач не з"явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи. Як видно із поданої заяви, відповідач просить справу розглядати без участі представника.

Справа розглядається з урахуванням положень ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і її віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також позивачу встановлено третю групу інвалідності в звязку із захворюванням, повязаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням, особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідкою МСЕК.

Як вбачається з довідки управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі за № 526 від березня 2011 року відповідач нарахував та виплатив позивачу пенсію за період з березня 2010 року по березень 2011 р. відповідач нарахував та виплатив позивачу пенсію 25685 грн. 30 коп. ( а.с.16).

Відповідач відмовив позивачу у виплаті підвищеної пенсії, що вбачається з листа управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі № 1455/Ц-15 від 30.03.2011 року.( а.с.14).

З врахуванням положень ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідачем не проведено виплати в повному розмірі.

Так, ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції Закону України від 06 червня 1996 р.) встановлено, що призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до першої категорії - інвалідам третьої групи призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції Закону України від 09 вересня 2007р.), розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для третьої групи - 6 мінімальних пенсій за віком. Статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, щорічно визначається бюджетним законодавством і встановлений: Законами України Про державний бюджет України на 2009 р. та 2010 р. встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2009 р. 568 грн, з 1 квітня 574 грн., з 1 липня 576 грн., з 1 жовтня 596 грн., з 1 січня 2010 р.- 695 грн.

Позивач згідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повинен був отримати за період з березня 2010 року пенсію в розмірі з розрахунку прожиткового мінімуму.

Із змісту ст. 67 ч. 3 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вбачається, що в разі збільшення визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1-ІV категорії. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, який відповідно до ст. 2 Закону України „Про прожитковий мінімум застосовується для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. При цьому, мінімальна заробітна плата та мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 19 Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії визначаються виключно законами України і є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а ст. 22 Конституції передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень вказав і Конституційний Суд України, який в своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, до яких належать також громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

За наведених вище в рішенні доказів і обставин справи, суд приходить до висновку, що при проведенні нарахування позивачу пенсії, посилання управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі на постанову Кабінету Міністрів України за № 1 від 03 січня 2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету згідно якої, нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесених до першої категорії учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, проводиться виходячи із розміру 19 гривень 91 коп., а не з фактичної величини мінімальної пенсії за віком є неправомірним, оскільки даною постановою порушуються Конституційні права позивача, через що позов слід задовольнити частково.

На підставі ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України, ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Закону України „Про державний бюджет... на 2009, 2010рр., керуючись ст. ст. 94,158,159,161,163,186 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі по нарахуванню пенсії ОСОБА_2, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області зробити перерахунок, починаючи з 01 березня 2010 року виплачувати ОСОБА_2 державну та додаткову пенсію згідно ст. ст. 50, 54 ч.3, 67 ч.3 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсій за вікомпрожиткового мінімуму для непрацездатних відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування з врахуванням Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Судовий збір по справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1