Справа № 522/1458/15-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/1458/15-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Кравця О.О,

- Домусчі С.Д.,

при секретарі судового засідання - Худик С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 21 травня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, 3тя особа Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И Л А :

28.01.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської міської ради, в якому просив визнати протиправними дії Одеської міської ради щодо відмови у задоволенні його клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради № 5271-VI від 27.08.2014 «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м.Одесі» в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_2; зобов'язати Одеську міську раду винести на засідання найближчої сесії та розглянути його клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки, передбаченою статтею 118 Земельного Кодексу України та надати мотивоване рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 звернувся до Одеської міської ради з клопотанням стосовно отримання у власність земельної ділянки без його погодження, орієнтованою площею 0,10 га в межах міста Одеси з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в порядку ст.118 ЗК України, надавши необхідні графічні матеріали. Відмова відповідача в задоволені клопотання, на думку позивача, є незаконною та порушує його права та інтереси.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 21 травня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

20 червня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Одеської міської ради з клопотання щодо отримання безоплатно у власність земельної ділянки згідно ст.118 ЗК України. Визначити без його погодження та виділити земельну ділянку орієнтованою площею до 0,10 га в межах м.Одеси, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою на цю ділянку.

Рішенням Одеської міської ради № 5271-VI від 27.08.2014 року позивачу відмовлено в задоволені клопотання, у зв'язку з його невідповідністю ст. 118 ЗК України, а саме через відсутність графічних матеріалів, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 мав визначити місце розташування земельної ділянки самостійно, а не покладати цей обов'язок на відповідача, оскільки у Одеської міської ради відсутні на це повноваження.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначається цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовані розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до відповідача з клопотанням про виділення та передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, позивачем додано до клопотання графічні матеріали у вигляді роздрукування з мережі Інтернет частини карти України з позначенням меж міста Одеси.

Позивач не зазначив бажаного місця розташування, поклавши цей вибір на Одеську міську раду, хоча відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України обов'язок подати викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки громадяни, встановлено саме для громадян, зацікавлених в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки.

Судова колегія погоджується з доводами відповідача, що відповідно до вимог ст.ст.1,11 Закону України "Про Державний земельний кадастр", ст.1 Закону України "Про землеустрій" графічні матеріали для безоплатного отримання у власність земельної ділянки в порядку ст.118 ЗК України мають бути викладені із чітким визначенням меж ділянки у масштабному вимірі та географічному просторі. Належними графічними матеріалами повинні бути такі матеріали, з яких вбачається конкретне бажане місце розташування земельної ділянки, що дасть можливість ідентифікувати об'єкт на відповідність вимогам Земельного Кодексу України.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що роздрукування частини карти України без зазначення конкретної земельної ділянки не є графічними матеріалами у розумінні ч.6 ст.118 ЗК України, оскільки не дає можливості визначитись, про яку конкретно земельну ділянку йде мова у клопотанні.

Оскільки до повноважень міських рад законом не віднесено самостійне визначення, без погодження заявника у клопотанні, місця розташування земельної ділянки, суд першої інстанції вірно прийшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 21 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.О.Кравець

Суддя: С.Д.Домусчі