Справа № 826/10033/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Марлос»

до

1. Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про

визнання дій неправомірними, зобов’язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Марлос» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить:

1. Визнати неправомірними дії ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві по встановленню позивачу стану платника податків « 9».

2. Зобов’язати ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві змінити ТОВ «Марлос» стан платника податків « 9» на стан платника податків « 0».

Позовні вимоги обґрунтовані протиправними діями відповідача щодо неправомірної зміни стану платника податків на стан « 9» у зв’язку з не встановленням місцезнаходження позивача за податковою адресою.

08.09.2015 до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло клопотання від позивача про розгляд справи за відсутності представника. У вищевказаному клопотанні уповноважений представник ТОВ «Марлос» також зазначив, що підтримує позовні у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав його необґрунтованості та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Марлос» у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що стан платника податків «9» є символьним цифровим позначенням інформації, що знаходиться в Єдиному банку даних Державної фіскальної служби України. Дана інформаціє є службовою та призначена для службового користування.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, клопотання позивача про розгляд справи без його участі, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Марлос» зареєстровано Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією. Взято на облік як платника податків у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Як вбачається з позовної заяви, у період з 27.04.2015 по 15.05.2015 співробітниками податкової міліції Печерського району м. Києва здійснено заходи, спрямовані на встановлення факту перебування позивача за юридичною адресою. За результатами перевірки складено висновок про відсутність ТОВ «Марлос» за місцезнаходженням, про що повідомлено ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві та внесено відповідні відомості в облікову картку позивача.

Водночас, позивач зазначає, що внесення змін про відсутність позивача за місцезнаходженням до облікової картки платника податків призводить до матеріальних збитків ТОВ «Марлос» та негативного впливу на ділову репутацію підприємства.

Вирішуючи дану справу суд виходить із наступного.

Відповідно до приписів п. 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За правилами статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Крім того, суд зазначає, що висновки податкових перевірок можуть бути відображені контролюючим органом у даних обліку платника податків (картках особового рахунку, інформаційних базах співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань, тощо). Інформація, що збирається, використовується та формується органами Міндоходів України у зв'язку з обліком платників податків, вноситься до відповідних інформаційних баз даних.

Метою розробки автоматизованих інформаційних систем є створення єдиного програмно-технічного комплексу для автоматизації процесу реєстрації, обліку платників податків на всіх рівнях структури органів державної податкової служби, прийому та обробки електронних звітних податкових документів, формування зведеної інформації про надходження податкових платежів, нарахування податкових зобов`язань та їх сплату у розрізі окремих податків і зборів.

Джерелами формування автоматизованих систем є, зокрема, відомості стосовно реєстраційних та облікових даних платника податків, його банківських рахунків, інформація, що надходить від інших органів виконавчої влади, у тому числі Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України, Державного комітету статистки України, митних органів та органів внутрішніх справ, податкових органів центрального та обласного рівнів.

Крім того, в окремих інформаційних системах обліковуються дані, що створені або отримані податковим органом у процесі поточної діяльності, у тому числі інформація про наявність/відсутність підприємства за його місцезнаходженням, видачу або анулювання свідоцтв про реєстрацію платником податку на додану вартість, направлення на адресу платника відповідних запитів, надходження відповідей на них, облік результатів контрольно-перевірочної роботи за окремими податками і зборами тощо.

Так, облік контрольно-перевірочної роботи за додержанням платниками податків податкового законодавства здійснюється шляхом формування відповідних даних в автоматизованих системах «Аудит», «Податковий блок».

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

В свою чергу, інформація ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо встановлення позивачу стану платника податків « 9», вказана в обліковій картці ТОВ «Марлос», не впливає на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків ТОВ «Марлос», оскільки відповідач оцінює зазначену інформацію виключно при використанні у роботі.

Факт відсутності настання негативних наслідків для позивача у зв'язку зі встановленням відповідачем ТОВ «Марлос» стану платника податків « 9» підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, наявним у матеріалах справи. У вищевказаному витязі графа «Статус відомостей про юридичну особу» містить запис «відомості підтверджено» та відсутні будь-які дані про відсутність підприємства за місцезнаходженням.

Таким чином, встановлення відповідачем в обліковій картці позивача стану платника податків « 9» не створює для останнього жодних перешкод у здійсненні ним своїх законних прав та не породжує для нього будь-яких обов'язків, а відтак дії відповідача є правомірними.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Марлос» в частині визнання неправомірними дій ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС по встановленню ТОВ «Марлос» стану платника податків « 9».

Що стосується позовних вимог ТОВ «Марлос» в частині зобов’язання ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві змінити стан ТОВ «Марлос» стан платника податків « 9» на стан платника податків « 0», суд зазначає наступне.

Підтвердженням відомостей про стан платника податків « 9» в обліковій картці позивача є лише висновок про відсутність такого підприємства за місцезнаходженням у певний час (на момент знаходження за адресою суб'єкта господарювання співробітника податкового органу). У той же час юридичний факт відсутності суб'єкта господарювання за юридичною адресою потребує іншого (законного) способу встановлення.

Згідно з п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як вже зазначалося раніше, відповідно до ст.74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Зокрема, АС «Податковий блок» є програмним продуктом, створеним для внутрішнього використання органами державної податкової служби для для виконання завдань, покладених на органи ДПС, відтак зміна стану платника податків в обліковій картці не зумовлює для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни прав та обов'язків.

При цьому, суд зазначає, що захисту підлягає виключно порушене право позивача, а не таке, яке ймовірно може бути порушене у майбутньому.

Крім того, варто зазначити, що відповідно до витягу з АС «Податковий блок», наданого відповідачем, станом на 08.09.2015 в обліковій картці позивача в графі стан платника вказано « 0».

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов’язання ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві змінити стан ТОВ «Марлос» стан платника податків « 9» на стан платника податків « 0».

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Марлос» не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Марлос» не в повному обсязі сплачено суму судового збору за звернення до суду з позовними вимогами, що мають немайновий характер. Зокрема, до суду не надані докази доплати необхідної суми судового збору у розмірі 0,08 грн. (вісім копійок).

З огляду на викладене, вищевказана сума підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 69-72, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позова Товариства з обмеженою відповідальністю «Марлос» відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марлос» (код ЄДРПОУ 39387613) решту суми судового збору у розмірі 0,08 грн. (вісім копійок) до Державного бюджету України.

3. Стягнення решти суми судового збору з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марлос» (код ЄДРПОУ 39387613) у розмірі 0,08 грн. (вісім копійок) доручити Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук