Справа № 2а-5138/11/1470
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2011-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

31.08.2011 р. Справа № 2а-5138/11/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. за участю секретаря судового засідання Салової І.О. розглянувши адміністративну справу

за позовомУправління ПФУ у Березанському районі, вул. Леніна, 31,Березанка,Березанський район, Миколаївська область,57400

доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Бакуринського, 74,Ленінка,Березанський район, Миколаївська область,57453

простягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнобов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 575 гривень 94 копійок,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік в сумі 575 грн. 94 коп.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідачем самостійно відображена прострочена заборгованість у розрахунку платника внесків на загальнобовязкове державне пенсійне страхування, що підлягає сплаті за 2010 рік в сумі 619 грн. 64 коп., однак врезультаті часткової сплати заборгованості сума боргу відповідача складає 575 грн. 94 коп.

Від позивача до суду надійшло клопотання про слухання справи за відсутності представника позивача.

Від відповідача до суду надійшло клопотання про слухання справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і можливість його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідач зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до підпункту 4 пункту 8 розділу XV Закону України № 1058 (в редакції Закону № 2461-VІ від 08.07.2010) фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за

кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2 статті 17 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 страхувальники (роботодавці та інші особи, які відповідно до Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування) зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону (фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, включаючи фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування), є квартал.

Відповідно до абз.6-7 пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення»Закону України від 08.07.2003 № 2464 -VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач є субєктом підприємницької діяльності, та зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За результатами господарської діяльності за 2010 рік відповідач має заборгованість по внесках на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 619 грн. 64 коп., що підтверджується розрахунком сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та карткою особового рахунку страхувальника, однак врезультаті часткової сплати заборгованості сума боргу відповідача складає 575 грн. 94 коп.

В звязку з порушенням відповідачем законодавства у сфері загальнообовязкового державного страхування шляхом несвоєчасної сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, позивачем були надіслана відповідачу вимога про сплату боргу від 05.04.2011р. № Ф-204, яка була отримана відповідачем, проте узгоджена заборгованість перед пенсійним фондом відповідачем не погашена.

Відповідно до пунктів 3 та 14 статті 106 Закону №1058-ІV страхувальник протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки зобов'язаний сплатити суми боргу, що зазначені у вимозі. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену суму, орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду з позовом про стягнення боргу.

Сума заборгованості є узгодженою, що підтверджується наданим боржником звітом про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України за 2010 рік та узгодженою з боржником ОСОБА_2 про сплату боргу.

Оскільки на час розгляду справи відповідач не сплатив заборгованість по сплаті внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування - позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі м. Миколаєва 575 гривень 94 копійки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І. В. Желєзний