Справа № 813/3160/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року справа № 813/3160/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого - судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Єдинак Г.Б.

за участі представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області, ОСОБА_3 державної казначейської служби України у Перемишлянському районі Львівської області про стягнення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області та ОСОБА_3 державної казначейської служби України у Перемишлянському районі Львівської області, в якому просить стягнути з Державного бюджету України через ОСОБА_3 Державної казначейської служби в Перемишлянському Львівської області на його користь помилково сплачений за квитанцією № 223 від 24.01.2015 року збір на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 2673,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.01.2015 року при купівлі квартири ним було сплачено збір на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 2673,25 грн. Посилається на п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», згідно якого платниками збору є фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло вперше. Оскільки придбана ним квартира є житлом та придбана ним вперше, збір на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 2673,25 грн. сплачено ним помилково. Відповідачем відмовлено в поверненні помилково сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 2673,25 грн. Просить стягнути з державного бюджету на його користь помилково сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 2673,25 грн.

Відповідач ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області подав заперечення проти позову в якому зазначив, що відповідно до представлених позивачем документів не вбачається, що ОСОБА_2О вперше придбав житло чи перебував у черзі на одержання житла. Заперечує щодо стягнення помилково сплаченого збору та просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області в судовому засіданні заперечив проти позову просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 державної казначейської служби України у Перемишлянському районі Львівської області не забезпечив явки представника в судове засідання, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

24 січня 2015 року ОСОБА_2 придбано у власність квартиру № 3 у будинку № 27 «А» за адресою вул.Ряшівська, м.Львів, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 24.01.2015 року.

Під час оформлення відповідного договору позивачем 24.01.2015 року сплачено збір на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 2673,25 грн.

ОСОБА_2 27.02.2015 року звернулася до ГУПФ України у Львівській області з заявою, у якій повідомив що 24.01.2015 року придбав житло вперше, та просив у звязку з цим повернути помилково сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

ГУПФ України скерувало заяву ОСОБА_2 за належністю до УПФ України в Перемишлянському районі Львівської області для розгляду та надання відповіді в межах компетенції.

Листом № К-2 від 13.03.2015 року УПФ України в Перемишлянському районі Львівської відмовило ОСОБА_2 у поверненні коштів посилаючись на те, що у органі пенсійного фонду відсутня будь-яка інформація про придбання позивачем житла вперше та немає можливості отримати таку інформацію.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів, згідно з ч. 2 цієї ж статті, можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, згідно з ч. 3 цієї ж статті, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Юрисдикція адміністративних судів, відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України 26.06.1997 р. № 400/97-ВР "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування з поміж інших є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином, фізичні особи, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зважає на покликання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області про відсутність механізму перевірки інформації щодо того, чи вперше придбане житло.

Однак, суд погоджується з позицією позивача, що у такому випадку органу владних повноважень, яким є орган Пенсійного фонду України, необхідно доводити факт придбання особою житла не вперше. Нічим не обґрунтовані підозри ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області щодо придбання позивачем житла не вперше не можуть бути підставою для відмови у поверненні коштів, які позивач вважає сплаченими помилково.

ОСОБА_2 того, з метою з'ясування факту придбання позивачем житла, отримання інформації щодо наявного у позивача житла та підстав виникнення права власності на нього суд звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником квартири № 3 у будинку № 27 А за адресою вул.Ряшівська, м.Львів; підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу № 145 від 24.01.2015 року.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки за позивачем зареєстровано лише один житловий обєкт, відповідачем 1 не доведено в судовому засіданні факт придбання позивачем житла не вперше, помилково сплачену суму збору на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 3037,34 грн. слід повернути позивачу.

З приводу процедури повернення помилково сплачених коштів суд керується наступним.

Органи Державної казначейської служби, керуючись п. 2.2 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 року № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2013 року № 291/22823, формують розрахункові документи і проводять повернення платежів, що були помилково або надміру зараховані до бюджету, на підставі відповідних документів органів, які повинні забезпечувати надходження платежів та за якими згідно з законом закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету (далі органи стягнення).

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обовязкових платежів) та інших доходів до бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника), скріпленим гербовою печаткою або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обовязковим зазначенням такої інформації:

- обгрунтування необхідності повернення коштів з бюджету;

- найменування платника (субєкта господарювання) та код за ЄДРПОУ (для юридичної особи);

- П.І.Б. фізичної особи та ідентифікаційний номер;

- сума платежу, що підлягає поверненню;

- дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до ч. 7 ст. 45 Бюджетного кодексу України перелік податків і зборів (обовязкових платежів) та доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 р. № 106 затверджені деякі питання ведення обліку податків і зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджету. Згідно з даною постановою перелік податків і зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджету визначається відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету, контроль за справлянням надходжень за кодом бюджетної класифікації 24140500 закріплено за органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, повернення такого збору органами ДКС України здійснюється на підставі подання органів ПФ України.

Оскільки згідно з квитанцією № 233 від 24.01.2015 року про сплату збору на обовязкове державне пенсійне страхування одержувачем платежу є УДКС України у Перемишлянському районі Львівської області, ЗКПО 36818550, відповідно контроль за сплатою по даному рахунку належить УПФ України у Перемишлянському районі Львівської області.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що слід зобовязати УПФ України у Перемишлянському районі Львівської області повернути з Державного бюджету України через УДКС України у Перемишлянському районі Львівської області позивачу помилково сплачений відповідно до квитанції № 233 від 24.01.2013 року збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 2673,25 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України на користь позивача належить стягнути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Перемишлянському районі Львівської області повернути з Державного бюджету України через ОСОБА_3 Державної казначейської служби України в Перемишлянському районі Львівської області ОСОБА_2 помилково сплачений, відповідно до квитанції № 233 від 24.01.2015 року, збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 2673,25 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят три грн. 25 коп.).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 182,70 (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.) грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної карги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 16.10.2015 року.