Справа № 812/1318/15
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1318/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря Михальченко Д.С.,

представника позивача ОСОБА_1 (довіреність від 08.01.2015 № 01-10),

представника відповідача № 1 ОСОБА_2 (довіреність від 21.07.2015 № 269/9/12-32-10-02-10)

представника відповідача № 2 ОСОБА_3 (довіреність від 04.08.2015 № 463/12-14-10),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області, Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування рішень від 06.07.2015 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені та від 04.08.2015 № 165/10/12-32-10-04-22 про результати розгляду скарги,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області, Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області, який у подальшому уточнило, просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення від 04.08.2015 № 165/10/12-32-10-04-22 Головного управління ДФС у Луганській області, визнати протиправним та скасувати рішення від 06.07.2015 № НОМЕР_1 Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 368680,24 грн. Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

06.07.2015 ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області видала рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» в сумі 368680,49 грн. Це рішення було оскаржено до Головного управління ДФС у Луганській області.

06.08.2015 позивач отримав рішення про результати розгляду скарги від 04.08.2015 № 165/10/12-32-10-04-22, згідно з яким скаргу позивача залишено без задоволення.

Позивач вважає, що вказані рішення виникли внаслідок неналежного аналізу діяльності підприємства та різного тлумачення чинного законодавства України, обмежують права та інтереси позивача.

Згідно нормативів перерахування коштів для позивача щомісячно постановою НКРЕКП затверджуються нормативи перерахування коштів, що надходять на поточні рахунки. В періоди, за які було нараховано штрафні санкції та пеню, норматив перерахувань складав 100% коштів, що надходили за теплову енергію від усіх категорій споживачів. Тому позивач не здійснював жодних банківських операцій у звязку з відсутністю коштів на власному рахунку.

Позивач зазначає, що на підприємство не направлялися листи або запити про звіряння сум податку, не проводилась перевірка і не складався акт перевірки.

На підставі викладеного позивач просив визнати протиправними та скасувати вищевказані рішення відповідачів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові, також посилався, що відповідачі не взяли до уваги складне фінансове становище підприємства та постійну нестачу коштів. Зазначив, що на цей час заборгованість сплачено.

Представник Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач № 1) у судовому засіданні заперечував проти позову з наступних підстав.

Головне управління ДФС у Луганській області, розглянувши скаргу КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» на рішення ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у Луганській області від 06.07.2015 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та пені у загальній сумі 368680,49 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску, залишило скаргу позивача без задоволення, а рішення без змін.

Відповідач № 1 зазначає, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

З огляду на картку особового рахунку позивач несвоєчасно сплатив суми єдиного внеску, самостійно визначені в розрахунках за липень грудень 2014 року та січень березень 2015 року.

Враховуючи викладене та фактичну кількість днів затримки сплати єдиного внеску, ДПІ у м. Сєвєродонецьку правомірно та у відповідності до чинного законодавства нарахувала позивачу штрафні санкції в сумі 97773,40 грн. та пеню в сумі 74838,99 грн.

Щодо посилань позивача на непроведення перевірки своєчасності сплати єдиного внеску відповідач № 1 зазначив, що здійснення такої перевірки законом не передбачено.

Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач № 2) в судовому засіданні також заперечував проти позову з наступних підстав.

Згідно з положеннями частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

З огляду на картку особового рахунку КП «Сєвєродонецьктпелокомуненерго» несвоєчасно, з порушенням граничних строків сплатило суми єдиного внеску, самостійно визначені в розрахунках: за липень 2014 року в сумі 12817,22 грн., за серпень 2014 року в сумі 188258,36 грн., за вересень 2014 року в сумі 211291,42 грн., за жовтень 2014 року в сумі 245915,13 грн., за листопад 2014 року в сумі 319451,76 грн., за грудень 2014 року в сумі 332202,52 грн., за січень 2015 року в сумі 312026,06 грн., за лютий 2015 року в сумі 82417,55 грн., за березень 2015 року в сумі 115026,26 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, застосовується штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 1 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Враховуючи вищевикладене та фактичну кількість днів затримки сплати єдиного внеску, ДПІ у м. Сєвєродонецьку за несвоєчасну сплату єдиного внеску в 2014 році визначено позивачу штрафну санкцію в сумі 97773,40 грн., за несвоєчасну сплату єдиного внеску в 2015 році визначено штрафну санкцію в сумі 196068,10 грн. та нараховано пеню в сумі 74838,99 грн.

Таким чином, відповідач № 2 вважає, що рішення від 06.07.2015 № НОМЕР_1 є правомірним, тому просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, який вислухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінив докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» є юридичною особою, основними видами діяльності якого є постачання пари та гарячої води, монтаж систем опалення, вентиляції та кондиціювання повітря та інше, що підтверджується Статутом (арк. справи 27-32).

Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) та самостійно визначив суми єдиного внеску в звітах за липень 2014 року березень 2015 року (арк. справи 77-94).

06.07.2015 ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів винесла рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосувала до КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» штраф у розмірі 97773,40 грн. за період з 21.08.2014 по 20.02.2015, у розмірі 196068,10 грн. за період з 21.01.2015 по 12.06.2015 та нарахувала пеню в сумі 74838,99 грн. (арк. справи 6).

Не погодившись зі вказаним рішенням, позивач звернувся до Головного управління ДФС у Луганській області зі скаргою від 10.07.2015 № 01-355 (арк. справи 12-13).

Рішенням Головного управління ДФС у Луганській області від 04.08.2015 № 165/10/12-32-10-04-22 рішення ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів від 06.07.2015 № НОМЕР_1 залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення (арк. справи 14-15).

Вирішуючи питання щодо правомірності вказаних рішень відповідачів, суд виходить з наступного.

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) (зі змінами та доповненнями) та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до пункту 1 частини 10 статті 9 Закону № 2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Згідно з даними картки особового рахунку КП «Сєвєродонецьктпелокомуненерго» несвоєчасно, з порушенням граничних строків сплатило суми єдиного внеску, самостійно визначені в розрахунках: за липень 2014 року в сумі 12817,22 грн., за серпень 2014 року в сумі 188258,36 грн., за вересень 2014 року в сумі 211291,42 грн., за жовтень 2014 року в сумі 245915,13 грн., за листопад 2014 року в сумі 319451,76 грн., за грудень 2014 року в сумі 332202,52 грн., за січень 2015 року в сумі 312026,06 грн., за лютий 2015 року в сумі 82417,55 грн., за березень 2015 року в сумі 115026,26 грн. (арк. справи 58-62).

Відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI (у редакції, що діяла до 01.01.2015) орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Редакція вказаної норми, що діє з 01.01.2015, передбачає накладення штрафу в розмірі 20 відсотків своєчасно несплачених сум за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Частиною 10 статті 25 Закону № 2464-VI визначено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Позивачем не заперечується вірність математичного розрахунку штрафу та пені.

Доводи позивача про те, що суми єдиного внеску не були своєчасно сплачені через встановлення НКРЕКП нормативів перерахування коштів, не можуть бути прийняті судом, оскільки Законом № 2464-VI не передбачено можливість відтермінування сплати єдиного внеску за таких обставин.

Щодо посилань позивача про відсутність коштів на рахунках та складне фінансове становище підприємства суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 12 статті 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобовязаннями із сплати єдиного внеску зобовязань із сплати податків, інших обовязкових платежів, передбачених законом, або зобовязань перед іншими кредиторами зобовязання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобовязаннями, крім зобовязань з виплати заробітної плати (доходу).

Отже, складне фінансове становище платника не може бути підставою несвоєчасної сплати єдиного внеску.

Стосовно доводів позивача про те, що відповідач № 2 не проводив перевірку та не складав акт перевірки, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953, затверджено Інструкцію по порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1 розділу VII Інструкції за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обовязок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції передбачено наступне. Відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, фіскальні органи застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Таким чином, складання акта перевірки своєчасності сплати єдиного внеску Інструкцією не передбачено. Натомість визначено, що розрахунок фінансової санкції здійснюється за даними інформаційної системи контролюючого органу.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні відповідач № 2 довів правомірність свого рішення від 06.07.2015 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, відтак, у задоволенні позовних вимог позивача до Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення від 06.07.2015 № НОМЕР_1 слід відмовити.

Щодо позовних вимог позивача до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення від 04.08.2015 № 165/10/12-32-10-04-22 про результати розгляду скарги суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 452, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 вересня 2013 року за № 1593/24125, затверджено Порядок розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1.3 Порядку скаржник має право оскаржити в суді вимогу, рішення про нарахування пені та накладення штрафу в будь-який момент після отримання відповідної вимоги або рішення.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобовязаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 4.4 Порядку передбачено, що орган доходів і зборів при розгляді скарги перевіряє законність і обґрунтованість винесення вимоги або рішення, що оскаржуються, і приймає одне з таких рішень:

залишає вимогу або рішення, що оскаржуються, без змін, а скаргу - без задоволення;

скасовує в певній частині вимогу або рішення, що оскаржуються, і не задовольняє скаргу в певній частині;

скасовує в повному обсязі вимогу або рішення, що оскаржуються, і задовольняє скаргу;

направляє скаргу на новий розгляд до відповідного територіального органу доходів і зборів;

залишає скаргу без розгляду.

Суд зазначає, що саме по собі рішення відповідача № 1 від 04.08.2015 № 165/10/12-32-10-04-22 про результати розгляду скарги не тягне правових наслідків для позивача та не є для нього обовязковим. Правові наслідки для позивача має рішення відповідача № 2 від 06.07.2015 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

З огляду на викладене та зважаючи, що судом установлено правомірність винесеного відповідачем № 2 рішення від 06.07.2015 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області від 04.08.2015 № 165/10/12-32-10-04-22 про результати розгляду скарги не належать до задоволення.

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Позивач звернувся до суду з позовом 31.08.2015, тому суд застосовує положення Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час звернення позивача до суду.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставку судового збору встановлено у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, немайнового характеру 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем заявлено вимоги як майнового (визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 2 від 06.07.2015 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені на загальну суму 368680,49 грн.) так і немайнового характеру (визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 1 від 04.08.2015 № 165/10/12-32-10-04-22 про результати розгляду скарги).

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір за вимогами немайнового характеру в сумі 73,08 грн. (арк. справи 2) та за вимогами майнового характеру в сумі 487,20 грн. (арк. справи 40).

У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору в даному випадку складає 4872,00 грн. в частині майнових вимог, та 73,08 грн. в частині немайнових вимог.

Таким чином, стягненню з позивача до Державного бюджету України підлягає судовий збір у розмірі 4384,80 грн. за вимогами майнового характеру (4872,00 грн. 487,20 грн.).

Керуючись статтями 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області, Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування рішень від 06.07.2015 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені та від 04.08.2015 № 165/10/12-32-10-04-22 про результати розгляду скарги відмовити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» () в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів УК у м. Сєвєродонецьку/Луганський окр.адмін.суд 22030001; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909, банк отримувача (МФО) 804013, рахунок отримувача 4080, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 4384 грн. 80 коп. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири грн. 80 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2015 року.

Суддя ОСОБА_4