Справа № 823/4628/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року справа № 823/4628/15

м. Черкаси

11 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі Дудці Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 6235 грн. 95 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 6235 грн. 95 коп. згідно вимоги УПФУ в Жашківському районі від 31.07.2013 №Ф-156/3 про сплату боргу. Вказана вимога відповідачем в судовому порядку не оскаржувалась, грошові кошти за нею не сплачені.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, на адресу суду направив клопотання, в якому просить суд провести засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з нижченаведеного.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 (далі по тексту - Закон №2464), що набрав чинності з 01.01.2011.

Відповідно до статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Страхувальниками, в свою чергу, вважаються роботодавці та інші особи, які відповідно до Закону № 2464 зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності 14.10.2009, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; 05.08.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, №3002473, власне рішення.

З огляду на викладені вище норми Закону № 2464 відповідач був страхувальником, в розумінні цього Закону, та зареєстрований як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону №2464 платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону №2464).

При цьому для платників фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, єдиний внесок встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 ч. 1 статті 7 Закону № 2464 бази нарахування єдиного внеску.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, в тому числі обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом, визнається недоїмкою.

Згідно ч. 4 статті 25 Закону № 2464 територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку.

У зв'язку з несплатою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 нарахованих сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування управлінням Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області на адресу відповідача була направлена вимога від 31.07.2013 №Ф-156/3 на суму 8235 грн. 95 коп.

У встановленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив. Отже, вказана в ній сума боргу є узгодженою.

Частиною 16 ст. 25 Закону № 2464 передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Суд також зазначає, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом від 13.05.2014 № 1258-VII, внесено зміни до ст. 6 Закону України № 2464, зокрема, доповнено частиною четвертою такого змісту: у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов'язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою підприємцем.

Частиною 8 статті 25 Закону №2464 передбачено, що у разі втрати платником статусу платника єдиного внеску сума недоїмки сплачується за рахунок коштів та іншого майна платника. Отже, факт припинення підприємницької діяльності відповідача не позбавляє його обовязку сплачувати недоїмку з єдиного внеску, що виникла до такого припинення.

Враховуючи, що суму заборгованості у розмірі 6235 грн. 95 коп. відповідно до вимоги від 31.07.2013 №Ф-156/3 відповідач у встановлені законодавством строки та до часу вирішення спору в суді не сплатив, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Суд звернув увагу, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи від 04.07.2013 №406-VII (далі Закон №406-VII) та Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи від 04.07.2013 №404-VII, які набрали чинності з 11.08.2013, внесено зміни до Закону № 2464-VI та Податкового кодексу України відповідно, згідно з якими функції адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування перекладені з органів Пенсійного фонду України на органи доходів і зборів. Водночас, відповідно до положень п.3 Перехідних положень Закону №406-VII органи Пенсійного фонду продовжують адмініструвати єдиний внесок, заборгованість з якого виникла до набрання чинності цим законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 6235 (шість тисяч двісті тридцять пять) грн. 95 коп. згідно з вимогою УПФУ в Жашківському районі Черкаської області від 31.07.2013 №Ф-156/3 про сплату боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 05.10.2015.