Справа № 2-459/10
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/77872/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. Просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області та зобов'язати відповідача провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 22 травня 2008 року.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 8 вересня 2010 року позов задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2012 року апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 8 вересня 2010 року, закрито як помилково відкрите.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм процесуального права та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 30 квітня 2010 року звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області в порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Закриваючи апеляційне провадження як помилково відкрите суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції прийнято із застосуванням цивільно-процесуального законодавства України, а тому не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна .

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки судів зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Законом України від 18 лютого 2010 року № 1691-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами", який вступив у дію 10 березня 2010 року, були внесені зміни до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких, справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них розглядаються судами в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 9 вересня 2010 року N 19-рп/2010 зазначені зміни Закону щодо предметної підсудності вказаних спорів визнані неконституційними.

Редакція п. 4 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України (періоду спірних правовідносин) визначала підсудність справ, пов'язаних із соціальними виплатами в порядку адміністративного судочинства.

Порядок передачі таких справ з одного суду до іншого, їх розгляд визначений Законом України "Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів"щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами від 2 грудня 2010 року № 2748-VI (далі Закон № 2748-VI).

Законом № 2748-VI визначено, що місцеві загальні суди та апеляційні суди у справах щодо таких спорів (в яких провадження було відкрито в порядку цивільного судочинства) закривають провадження за правилами Цивільного процесуального кодексу та розглядають їх як відповідні адміністративні суди у порядку адміністративного судочинства. Для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства суд самостійно, без необхідності вчинення учасниками таких спорів будь-яких дій, постановляє ухвалу про відкриття провадження або апеляційного провадження в адміністративній справі. Ухвали суду з цих питань (про закриття провадження за правилами Цивільного процесуального кодексу України та про відкриття провадження за правилами Кодексу адміністративного судочинства України) не підлягають оскарженню.

Апеляційні скарги щодо таких спорів, які подані до апеляційних судів до дня набрання чинності Законом України від 2 грудня 2010 року N 2748-VI "Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами в порядку цивільного судочинства, та апеляційні скарги, передані відповідним апеляційним судам згідно з пунктом 2 розділу II Закону України від 18 лютого 2010 року N 1691-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами", провадження за якими не відкрито, розглядаються цими апеляційними судами у порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи викладене, оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження у справі не можна визнати законною та обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин, коли судом апеляційної інстанції допущені порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, то вказана ухвала підлягає скасуванню на підставі ч. 1 ст. 227 КАС України з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2012 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк