Справа № 2-а/0624/3024/2011
Суддя: Моніч Б. С.
Дата ухвалення: 2012-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-а/0624/3024/2011

11 січня 2012 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Моніча Б.С.

при секретарі: Юрченко Т.Р.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Контрольно-ревізійного управління в Житомирській області та заступника начальника контрольно-ревізійного управління в Житомирській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2011 року позивач звернувся до суду із названим позовом. Не погоджуючись із винесеною постановою просив її скасувати посилаючись на її безпідставність та надуманість. Наводив відповідні аргументи проти позову.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала. Оскаржувану постанову вважала винесеною з дотриманням вимог законодавства про адміністративні правопорушення. В позові просила відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого позову, виходячи із наступного.

Нормами ст.ст.245, 280 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адмінправопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Із змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та відповідного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежну організацію бухгалтерського обліку, що призвело до ведення його з порушенням встановленого порядку у відділі Держкомзему в Черняхівському районі за період з 01.01.2009 року по 31.07.2011 року, неналежне оформлення бухгалтерських облікових документів: Головної книги, внесення недостовірних даних до регістрів бухгалтерського обліку щодо цін на платні послуги, обліку орендованого майна, основних засобів, нематеріальних активів. Дії ОСОБА_1 на думку відповідача порушують п.6 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, субєкт владних повноважень зобовязаний подати суду всі наявні в нього документи та матеріали.

Відповідачем до суду направлені адміністративні матеріали, що стали підставою для накладення адмінстягнення, однак ними безспірно не доводиться вина позивача у скоєнні правопорушення (а.с.40-48).

Фактично протокол про адміністративне правопорушення складено лише на підставі постанови прокуратури Черняхівського району від 05.10.2011 року про порушення провадження про адміністративне правопорушення (а.с.41). Постанова про накладення адміністративного стягнення винесена теж фактично лише на підставі даної постанови.

Як вбачається з названої постанови начальником відділу Держкомзему в Черняхівському районі ОСОБА_1 з 09.06.2010 року при виконанні службових обовязків на думку прокурора допущено порушення фінансово-бюджетної дисципліни на загальну суму 226 тис. 141 грн.: завищення розцінок, недоотримання коштів, незаконне отримання коштів, не вірне відображення матеріальних активів, вартості орендованого майна тощо.

Замість виконати свій обовязок повно та всебічно розглянути справу згідно ст.ст.245, 280 КУпАП, відповідач обмежився складанням протоколу про адміністративне правопорушення та винесенням постанови. При цьому не зрозумілим є те, що згідно постанови про порушення адміністративного провадження період правопорушення, вчиненого ОСОБА_1, розпочинався 09.06.2010 року і не мав кінцевого періоду. В протоколі та оскаржуваній постанові цей період зазначений з 01.01.2009 року по 31.07.2011 року (а.с.44-47).

З пояснень позивача ОСОБА_1 вбачається, що підставою для винесення прокурором відповідної постанови стали матеріали перевірки діяльності відділу Держкомзему певною комісією та акту складеного за результатами цієї перевірки.

Позивач також зазначав у позовній заяві, що певна перевірка дійсно проводилась і в ході її проведення перевірявся період діяльності відділу Держкомзему в Черняхівському районі з 01.01.2009 року по 30.06.2011 року. Оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення цей акт перевірки відповідачами, як органом компетентним розглядати справу, не витребовувався, не вживалися заходи до зібрання інших доказів по справі, суд вважає твердження позивача з цього приводу достовірними.

Виходячи з наведеного, відповідач в будь-якому випадку не мав права виносити постанову про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, оскільки відповідно до ст.247 КУпАП при закінченні на момент розгляду справи строку, передбаченого ст.38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, тобто за спливом цього строку орган, що розглядає справу не вправі зясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною чи визнавати її невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення.

Статтею 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через два місяці з дня його виявлення. За твердженнями позивача правопорушення могло тривати до 30.06.2011 року, а згідно оскаржуваної постанови воно тривало до 30.07.2011 року. Таким чином, 05.10.2011 року прокуратурою Черняхівського району не могло бути порушене адміністративне провадження (а.с.41), а відповідачі 19.10.2011 року не мали права складати протокол про адміністративне правопорушення (а.с.44), як і виносити 10.11.2011 року оскаржувану постанову (а.с.47).

В позовній заяві позивач наводить цілий ряд аргументів стосовно порушень, виявлених та зафіксованих у певному акті. Враховуючи, що даний акт фактично в адміністративних матеріалах відсутній і не був підставою для винесення оскаржуваної постанови суд не вважає за необхідне давати йому оцінку, хоча і погоджується, що вцілому доводи позивача по конкретним фактам порушень є переконливими.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимоги КУпАП при накладенні адміністративного стягнення. Оскаржуване рішення прийнято без урахування всіх необхідних обставин, перелічених у статтях 247, 280 КУпАП та інших нормах Кодексу. Фактично постанова ґрунтується на позиції прокуратури Черняхівського району з цього приводу і органом компетентним розглядати справу фактично не зясовувалося чи винний ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, які конкретно його дії містять склад правопорушення, залишено поза увагою той факт, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення сплили строки, визначені ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» керівник підприємства зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 порушено вищевказану норму закону взагалі не узгоджується з тим викладом обставин скоєння правопорушення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові. Фактично обставини справи в постанові викладені таким чином, що начебто сам ОСОБА_1 відповідав за правильність ведення бухгалтерського обліку, а не за створення умов для його правильного ведення. Матеріали адміністративної справи не містять як документів про те, що ОСОБА_1 являвся керівником будь-якого підприємства (наказів про призначення/звільнення його з посади, його посадових обовязків тощо), так і документів, які вказують, що ним як керівником не було створено необхідних умов для ведення бухгалтерського обліку. З наданого позивачем акту обстеження автомобіля НОМЕР_1 вбачається, що у відділі Деркомзему в Черняхівському районі працювали зокрема заступник начальника відділу, головний спеціаліст бухгалтер (а.с.8). Відтак певні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку були створені.

Разом з тим, ст.14 КУпАП передбачає, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Згідно наданих ОСОБА_1 копій наказів він не являвся начальником відділу Держкомзему в період з 20.08.2009 року по 09.06.2010 року, а тому зазначення у постанові періоду, за який несе відповідальність ОСОБА_1 з 01.01.2009 року по 30.07.2011 року є неправомірним, оскільки це фактично не відповідає дійсності (а.с.61-66).

За змістом ч.1 ст.1642 КУпАП вона передбачає відповідальність за:

приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків,

відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку,

внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності,

несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей,

порушення правил ведення касових операцій,

перешкоджання працівникам державної контрольно-ревізійної служби у проведенні ревізій та перевірок,

невжиття заходів щодо відшкодування з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Тобто дана норма не передбачає відповідальності за неналежну організацію бухгалтерського обліку. Фактично відповідачами дано її розширене тлумачення, що є не припустимим у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, суд скасовує оскаржувану постанову, оскільки вона винесена з порушенням вищевказаних норм законодавства та є необґрунтованою. Про це свідчить і те, що постанова викладена на бланку в якому заздалегідь заповнені графи: «…визнати _____ винним…», «..накласти на ______ стягнення…».

Представник відповідачів взагалі пояснила в судовому засіданні, що вони не могли не притягнути ОСОБА_1 згідно постанови прокуратури, оскільки мали б проблеми. Також висловлювала думку, що сума штрафу не є такою великою і позивач міг би її сплатити, а не оскаржувати постанову до суду.

На підставі норм законодавства, наведених в мотивувальній частині постанови, керуючись ст.ст.2, 71, 94, 99-100, 158, 161-163, 186, 1712 КАС України, ст.293 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ДКРС №846 від 10.11.2011 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у виді штрафу в розмірі 136 (сто тридцять шість) грн. за ч.1 ст.1642 КУпАП скасувати як незаконну та необґрунтовану.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає згідно ч.2 ст.1712 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16.01.2012 року.

Суддя: Б.С. Моніч