Справа № 754/8986/15-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/8986/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменко В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі Ткачук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 03 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, в якому просив суд:

визнати дії Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо обмеження розміру виплаченої пенсії неправомірними;

стягнути з Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва заборгованість по виплаті пенсії;

зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва надалі проводити виплату пенсії в повному обсязі.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 03 вересня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано не вірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності нарахування та виплати пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку та отримує пенсію за віком в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, також позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

За період часу з лютого по червень 2015 року пенсійні виплати позивачу проведені Управлінням не в повному обсязі. Так за кожний місяць при нарахованій пенсії в розмірі 5 193 грн. 33 коп. позивачу виплачено по 4 939 грн. 34 коп., недоплата становить 253 грн. 99 коп. за місяць, а за лютий - червень - 1 269 грн. 95 коп.

Разом з тим, за зазначений період (лютий - червень 2015 року) позивачу виплачена пенсія в розмірі 4 939 грн. 34 коп. (а.с. 12).

Листом №3654/09/С-257/1 від 28.05.2015 відповідач повідомив про оподаткування з 01 січня 2015 року пенсії позивача у розмірі 15% податку на доходи фізичних осіб та 1,5% військового збору.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки положення Податкового кодексу в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 року і не визнані такими, що не відповідають Конституції України, відтак Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва діє відповідно до норм чинного законодавства.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, яким внесено ряд змін до норм Податкового кодексу України та до норм Бюджетного кодексу України.

Згідно ст.1 Кодексу в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До загальнодержавних податків (стаття 9 Кодексу) належить податок на доходи фізичних осіб.

Зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Відповідно ст.18 Кодексу податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Відповідно до норм, встановлених Податковим кодексом України, починаючи з 01 січня 2015 року, платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент (п.п.162.1.1,162.1.3 п.162.1 ст.162 Кодексу).

Згідно п.п.163.1.1, 163.1.2 п.163.1 ст.163 Кодексу об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи, що визначені пунктом 162.1 статі 163 ПКУ, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Пунктом 164.1 статті 164 Кодексу передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Кодексу (на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Пунктом 167.1 статті 167 Кодексу визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

При цьому, з 1 січня 2015 року згідно ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмір 1 218 гривень на місяць.

Згідно пп.168.1.1 п.168.1 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року, податкові агенти при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3 654,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1 218 грн х 3), зобов'язані утримувати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31.07.2014 №1621-VII та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів, щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування, визначеного ст. 163 цього Кодексу.

Статтею 64 Бюджетного кодексу України передбачено, що податок на доходи фізичних осіб, який сплачується податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що сплачуються фізичній особі.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії.

Законом України «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсій інвалідів війни та деяких інших категорій осіб» від 17.07.2015 №653-VIII (набув чинності 01.09.2015) підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України доповнено абзацом другим такого змісту:

«Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції позивач просив не лише визнати протиправними дії органу Пенсійного фонду, а визнати неконституційним Закон №1621-VII, оскільки, його думку, положення цього закону не відповідають Конституції та не узгоджуються із законодавством України.

Колегія суддів зазначає, що такі висновки позивача не відповідають дійсності, відповідач діяв в межах та порядку чинного законодавства.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України, починаючи тільки з 01.09.2015, не утримують податків з пенсій інвалідів війни та осіб, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а позивач не відноситься до цієї категорії осіб.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що виплата позивачу пенсії з виключенням суми податку та військового збору є такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тобто правомірними, а тому позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається відповідач не можуть бути підставою для звільнення від покладеного обов'язку по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсі.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 03 вересня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 03 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений 20 жовтня 2015 року)

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.