Справа № 2а-4598/11/2170
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/22348/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про скасування наказів та поновлення на роботі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, в якому просив визнати незаконним наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 24 лютого 2010 року про звільнення ОСОБА_4 з посади дільничного інспектора Іванівського РВ УМВС України в Херсонській області та поновити ОСОБА_4 на посаді.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2012 року, адміністративний позов залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, 24 лютого 2010 року наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області № 102 о/с ОСОБА_4 було звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Копія цього наказу отримана позивачем 02 квітня 2010 року.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду і наведені причини його пропуску, зокрема, юридична необізнаність та сподівання на поновлення відповідачем позивача на роботі без вирішення спору в судовому порядку, не є поважними.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час розгляду справи, було встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В пункті 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06 березня 2008 року №2 міститься роз'яснення про те, що при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною 1 статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби -у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Так, згідно частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як було встановлено судами та не заперечувалось позивачем, копію наказу про звільнення він отримав 02 квітня 2010 року, однак вперше до суду з позовом в порядку цивільного судочинства звернувся 01 червня 2010 року.

Згідно статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на час вчинення оскаржуваної процесуальної дії) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про пропуск позивачем місячного строку звернення до суду з даним позовом.

Разом з цим слід зазначити, що посилання судом апеляційної інстанції на статті 20, 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», є помилковим, оскільки зазначені норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлюють строк оскарження наказів про накладення дисциплінарних стягнень до вищестоящих начальників.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач звернувся з вищевказаним позовом із пропуском встановленого законодавством строку звернення до суду і не довів поважності причин пропуску такого строку, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати судові рішення такими, що ухвалені з порушеннями норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм процесуального права, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало