Справа № 2а-4936/11/2670
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

06 квітня 2011 року № 2а-4936/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Васильченко І.П., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання нечинним розяснення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив суд: визнати нечинним розяснення Міністерства юстиції України «Договір найму (оренди) житлового приміщення»від 05.01.2011 року.

Пунктом 6 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи, зокрема, немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Кодекс адміністративного судочинства України не містить визначення термінів нормативно-правовий акт та правовий акт індивідуальної дії.

За усталеними в теорії права підходами до класифікації актів, нормативно-правовий акт виданий субєктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обовязкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії виданий субєктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообовязкових правил поведінки та стосується прав і обовязків чітко визначеного субєкта (субєктів), якому він адресований.

Обовязковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обовязковість його приписів для відповідного субєкта (субєктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами. Викладена правова позиція підтверджується, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 15.01.2009 року у справі № К-1647/07.

Як вбачається з Рекомендацій щодо проведення органами виконавчої влади системної роз'яснювальної роботи з пріоритетних питань державної політики, схвалених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2010 р. N 1912-р, роз'яснення - інформаційні матеріали (усні виступи) з певного питання, які надаються (оголошуються) для забезпечення розуміння громадянами державної політики, що проводиться органами виконавчої влади.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розяснення не мають сили нормативно-правового акта, а тому не можуть вступати в конкуренцію з іншими рішеннями (нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії) субєкта владних повноважень, оскільки за юридичною природою є відмінними від останніх, у звязку з чим розяснення не можливо вважати рішеннями, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин, розяснення не є обовязковим для виконання, а відтак не може бути оскаржено до адміністративного суду.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.11.2009 року №28/109-А, постанові Вищого адміністративного суду України від 22.07.2010 року №К-13336/08, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.01.2010 року № К-17509/07.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративні справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті після спливу терміну для оскарження ухвали .

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко