Справа № 514/1454/14-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р. Справа № 514/1454/14-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Горбань Ю.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Кіселик Д.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2014р. ТОВ «Агропрайм Холдинг» звернулося до суду із адміністративним позовом до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Красненської сільської ради №177-VI від 27.06.2013 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Красне Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення сільської ради від 27.06.2013 року було прийняте з порушенням чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Агропрайм Холдинг» відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, генеральний директор ТОВ «Агропрайм Холдинг» 13.01.2015р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 10.12.2014 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «Агропрайм Холдинг» є орендатором земельних ділянок комунальної власності, розташованих на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області в межах населеного пункту на підставі відповідних договорів оренди.

15.02.2013 року рішенням 23 сесії 6-го скликання Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області було вирішено провести нормативну грошову оцінку земель населеного пункту с.Красне Красненської сільської рада.

27.06.2013 року Красненська сільська рада своїм рішенням №177-УІ затвердила технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель с.Красне, розроблену ОРД ДП «Центр ДЗК», ввела в дію результати грошової оцінки земель та вирішила внести відповідні зміни до договорів оренди землі щодо розміру орендної плати.

Не погоджуюсь з зазначеним рішенням сільради, позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно з правомірності спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту ст.ст.1,78 Земельного кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній і державній власності та є, в свою чергу, основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною Держави.

Згідно із приписами ст.ст.3,4 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, Законами України «Про землеустрій» і «Про оренду землі», а також прийнятими відповідно до них іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.12 ЗК України, питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної або міської ради.

Як вбачається зі змісту положень Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Так, судами обох інстанцій з матеріалів справи встановлено, що 15.02.2013 року Красненська сільська рада Тарутинського району Одеської області, керуючись вимогами п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст.13,15,18 Закону України «Про оцінку земель», п.271.2 ст.271 ПК України, прийняла рішення №164-УІ, яким вирішила провести нормативну грошову оцінку земель населеного пункту с.Красне на території Красненської сільської ради.

В подальшому, як встановлено по справі, Красненська сільська рада, керуючись нормами Законів України «Про місцеве самоврядування», «Про оцінку земель», «Про оренду землі», Земельного та Податкового кодексів України, з метою економічного регулювання земельних відносин при визначенні розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, прийняла рішення №177-УІ від 27.06.2013 року, яким затвердила технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель (с.Красне) Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області.

Як вбачається з матеріалів справи та затвердженого заступником начальника ГУ Держземагенства в Одеській області Висновку державної експертизи землевпорядної документації №104 від 29.05.2013 року, Головним Управлінням Держземагенства в Одеській області було перевірено (розглянуто) технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с.Красне та встановлено, що дана документація не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому повертається на доопрацювання замовнику Одеській філії ДП «Центр ДЗК». Контроль за усуненням зазначених у цьому висновку зауважень покладено на відділ Держземгенства в Тарутинському районі Одеської області.

Проте, судами обох інстанцій по справі встановлено, що вказані у вищезазначеному Висновку №104 недоліки 10.06.2015р. фактично було в повному обсязі усунуто, про що свідчить наявний в матеріалах справи «Коректурний аркуш про усунення зауважень», скріплений печатками та підписаний представником розробника землевпорядної документації начальником відділу ЗР Одеської РФ «Центр ДЗК» та в.о. начальника відділу Держземгенства в Тарутинському районі Одеської області.

Відповідно до приписів ст.ст.8,9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», державна експертиза проводиться в обов'язковій, вибірковій та добровільній формах. Обов'язковій державній експертизі підлягають технічна документація з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Статтею 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», в свою чергу, визначено, що результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об'єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки. Якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується. У разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок.

У відповідності до п.3.5.3. «Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації» (затв. наказом ДК України по земельних ресурсах від 03.12.2004р. №391), підготовлені висновки державної експертизи повинні зводитись до 3-х можливих варіантів: 1) землевпорядна документація в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно та погоджується (у разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок); 2) землевпорядна документація не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, повертається на доопрацювання; 3) землевпорядна документація, яка не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується.

Таким чином, приймаючи до уваги вказані вище обставини та приписи діючого у цій сфері законодавства, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, критично відноситься до доводів позивача щодо необхідності проведення повторної експертизи землевпорядної документації, оскільки, відповідно до вимог п.3.5.6. зазначеної Методики, підлягає повторній експертизі на загальних підставах лише тільки негативно оцінена землевпорядна документація, а не та, яка не в повній мірі відповідає вимогам законодавства, т.б. яка, в даному випадку фактично затверджена за умови усунення недоліків.

Окрім того, необхідно вказати й про те, що відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», проект регуляторного акту та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Але, водночас, ч.5 ст.13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» надає органу місцевою самоврядування можливість оприлюднити проект регуляторного акту та відповідний аналіз регуляторного впливу у будь-який інший спосіб, який гарантує доведення інформації до мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці чи до відповідної територіальної громади.

Таким чином, з урахуванням того, що в селі Красне Тарутинського району немає власного друкованого засобу масової інформації та офіційної сторінки в мережі Інтернет, відповідачем (сільрадою), т.б. органом місцевого самоврядування, було прийнято рішення опублікувати проект оскаржуваного рішення в інформаційному кутку в вестибюлі приміщення сільської ради та опублікувати проект оскаржуваного рішення на офіційному сайті Тарутинської районної ради 18.05.2013 року і таким чином довести його зміст до відома всіх зацікавлених осіб.

В статті 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» закріплено, що регуляторний акт (яким є і спірне рішення) не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу, проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Проте, враховуючи, що як аналіз впливу акту так і його проект були фактично оприлюднені до його прийняття, тому, підстав вважати, що відповідачем не були дотримані вказані норми Закону у суду немає, в звязку із чим, дана позиція позивача є помилковою та недоведеною.

Також, одночасно судова коелгія не погоджується і з твердженнямм позивача про порушення відповідачем вимог ст.10 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» у зв'язку з не проведенням відстеження результативності попереднього регуляторного акту та не оприлюдненням звіту про його відстеження, оскільки, відповідно до приписів ст.37 цього ж Закону, виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів, прийнятих сільськими, селищними, міськими та районними у містах радами, забезпечується виконавчими органами відповідних рад, якими, згідно зі ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є їх виконавчі комітети.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову ТОВу «Агропрайм Холдинг» у задоволенні його адміністративного позову.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено відповідачем при розгляді даної справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг»- залишити без задоволення, а постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

ОСОБА_3