Справа № 512/346/14-а
Суддя: Лепеха В. А.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Є. у. н. с. № 512/346/14-а
Провадження № 2-а/512/2/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Савранський районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Лепехи В.А., секретаря судового засідання Шаповал Н.Г., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Саврань, Одеської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області, Департаменту соціального захисту населення, третя особа Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області про визнання протиправними рішень, зобов'язання вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до УПФУ в Савранському районі, Департаменту соціального захисту населення про визнання протиправними рішень, зобов'язання вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Савранського районного суду від 11.05.2010р., яка залишена в силі ухвалами Апеляційного адміністративного суду Одеської області від 07.10.2011р. та Вищого Адміністративного суду України від 21.05.2013р., зобов'язано УПФУ призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах.

За період з січня 2009р. по вересень 2013р. позивачеві виплачувалася пенсія в розмірі з 758,46грн. до 1102,57грн.. У вересні 2013р. позивачу призначена пенсія у розмірі 1903,19грн..

В жовтні 2013р. ОСОБА_1. звернувся до Міністерства соціальної політики України з проханням перевірити правильність призначеної позивачу пенсії, оскільки останній вважав отримані пенсію заниженою.

20.01.2014р. позивач отримав листа Департаменту Соціального захисту населення ООДА в якому зазначено, що згідно акту перевірки УПФУ у Кривоозерському районі Миколаївської від 07.11.2013р., що на всі суми заробітку, зазначених у довідці ПОВСП ім.. Шевченка (крім січня 1993р. та червня 1993р.) не нараховувалися страхові внески.

У січні 2014р. розмір пенсії приведено до раніше встановленого рівня: - 1102,57грн. - з 01.09.2013р., - 1157,57грн. - з 01.12.2013р..

Надмірно виплачені кошти за період з 01.09.2013р. по 31.12.2013р. у сумі 3024,44грн. утримуються Пенсійним фондом України починаючи з 01.01.2014р. у розмірі 20% належної до виплати суми пенсії.

Такі дії відповідачів позивач вважає неправомірними та просить суд визнати протиправними рішення щодо зменшення розміру пенсії, зобов'язати вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії, а також стягнути моральну шкоду завдану такими діями.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, взявши до уваги думку позивача та представника відповідача викладені ними безпосередньо в судовому засіданні дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено.

Постановою Савранського районного суду від 11.05.2010р., яка залишена без змін ухвалами Апеляційного адміністративного суду Одеської області від 07.10.2011р. та Вищого Адміністративного суду України від 21.05.2013р., зобов'язано УПФУ призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах (а. с. 10-11; 14; 12-13).

За період з січня 2009р. по вересень 2013р. позивачеві виплачувалася пенсія в розмірі з 758,46грн. до 1102,57грн.. У вересні 2013р. позивачу призначена пенсія у розмірі 1903,19грн..

В жовтні 2013р. ОСОБА_1 звернувся до Міністерства соціальної політики України з проханням перевірити правильність призначеної позивачу пенсії, оскільки останній вважав отримані пенсію заниженою.

20.01.2014р. позивач отримав листа Департаменту Соціального захисту населення ООДА в якому зазначено, що згідно акту перевірки УПФУ у Кривоозерському районі Миколаївської від 07.11.2013р., що на всі суми заробітку, зазначених у довідці ПОВСП ім.. Шевченка (крім січня 1993р. та червня 1993р.) не нараховувалися страхові внески (а. с. 5-8; 69; 51).

У січні 2014р. розмір пенсії приведено до раніше встановленого рівня: - 1102,57грн. - з 01.09.2013р., - 1157,57грн. - з 01.12.2013р..

Надмірно виплачені кошти за період з 01.09.2013р. по 31.12.2013р. у сумі 3024,44грн. утримуються Пенсійним фондом України починаючи з 01.01.2014р. у розмірі 20% належної до виплати суми пенсії (а. с. 9).

Представник відповідача-1 ОСОБА_3 обґрунтовувала свої заперечення у відповідності до ст. 101-103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням того, що зменшення розміру пенсії відбулося із-за того, що в період з 1992 по 1996 роки на всі виплачені позивачеві виплати не сплачувалися страхові та пенсійні внески.

Заперечення відповідача-2 також ґрунтуються, на тому, що пенсія позивачеві нарахована згідно умов передбачених статей 40-41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ЗУ « Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Ст. 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно ст. 103 зазначеного закону, суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

З урахуванням зазначеного, суд вважає необґрунтованими та надуманими твердження представників відповідачів про правомірність дій УПФУ та Департаменту Соціального захисту з перерахунку пенсії призначеної позивачу в бік її зменшення.

Обов'язок здійснення відрахування до Пенсійного фонду пенсійних внесків був обов'язком підприємства на якому працював позивач, контроль за такими відрахуваннями на час отримання позивачем заробітної плати у період 1992-1996 років перебував у віданні відповідачів. Позивач не був суб'єктом уповноваженим для вчинення таких дій.

Відповідно до пунктів 43 та 44 Постанови Правління Пенсійного фонду України № 5-5 від 10.06.1994р. зареєстрованої в Мінюсті України 09.09.1994р. № 217/427 (що діяла на час несплати внесків підприємством на якому працював позивач), - контроль за правильним нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням та надходженням внесків, інших платежів, а також витрачанням коштів Пенсійного фонду здійснюється органами Пенсійного фонду; - контроль на підприємствах проводиться шляхом перевірки бухгалтерських документів про нарахований заробіток та інші виплати, нарахування страхових внесків, платіжних доручень про перерахунок сум внесків на рахунок Пенсійного фонду, розрахункових документів.

Перевірці підлягають документи за поточний і минулі роки.

Перевірка документів за попередні періоди проводиться у разі виявлення порушень або зловживань.

Таким чином позивач не може нести відповідальність у виді недоотримання пенсійних виплат із-за неналежного виконання своїх обов'язків відповідачами та підприємством на якому був працевлаштованим позивач.

А тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про визнання протиправними рішення Департаменту Соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації та Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області про утримання з ОСОБА_1 переплачених коштів за період з 01.09.2013 року по 21.12.2013 року в сумі 3024,44 грн. та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області відновити виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 1903,19грн, починаючи з 01.09.2013 року.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди за вчинення неправомірних дій суд дійшов висновку про те, що вони не підлягають задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в редакції від 27.02.2009р., у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно п. 5 зазначеної Постанови ПВСУ, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач не довів обставини, що підтверджують розмір заподіяної йому моральної шкоди.

Більш того, ОСОБА_1 та його представник, не довели причинно-наслідковий зв'язок між моральною шкодою, її настанням та діями відповідачів.

Враховуючи положення ст.ст. 101-103 ЗУ « Про пенсійне забезпечення», ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 43, 44 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в редакції від 27.02.2009р., ст. ст. 6, 18, 71, 104-106, 122-170 КАС України, керуючись, суд, -

у х в а л и в :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними рішення Департаменту Соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації та Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області про утримання з ОСОБА_1 переплачених коштів за період з 01.09.2013 року по 21.12.2013 року в сумі 3024,44 грн..

3. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області відновити виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 1903,19грн, починаючи з 01.09.2013 року.

4. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Савранський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя В. А. Лепеха