Справа № 2а-3416/10/2270/7
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/800/44542/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області

на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2014

та постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2010

у справі № 2-а-3416/10/2270/7

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області

про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 18.11.2009 № /0/9149 та № /0/9148.

Поставною Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2010, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2014, позовні вимоги задоволено; визнано протиправними та скасовано спірні рішення податкового органу, з підстав обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій; прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Позивач в запереченнях на касаційну скаргу просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, як такі, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно свідоцтва № 232795 від 01.01.2009 позивач є платником єдиного податку. Згідно письмових розпоряджень Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 04.11.2009 в кіосках за адресою по АДРЕСА_1 04.11.2009 введений в експлуатацію касовий апарат МІНІ-500.02МЕ, заводський номер ПБ 57002059 - 2004 року випуску, а по АДРЕСА_2 04.11.2009 введений в експлуатацію касовий апарат МІНІ - 500.02МЕ, заводський номер ПБ 57114494 - 2005 року випуску.

11.11 та 18.11.2009 податковим органом проведено перевірку за дотриманням суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги) вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій в аптечних кіосках, які знаходяться за адресами: вулиця П. Мирного, 28/3 та 35/2 в місті Хмельницькому, де здійснює підприємницьку діяльність позивач.

Перевіркою встановлено, що приватний підприємець у вищевказаних аптечних кіосках використовував реєстратори розрахункових операцій МІНІ - 500.02МЕ заводський номер ПБ 57114494 - 2005 року та МІНІ 500.02МЕ, заводський номер ПБ 57002059 - 2004 року, які не зареєстровані, не опломбовані та не переведені у фіскальний режим роботи.

При порівнянні даних РРО і книги обліку доходів і витрат встановлено неоприбуткування готівкових коштів за період з 01.01 по 05.11.2009 в розмірі 201 800,82 грн. та за період з 01.01 по 05.11.2009 в розмірі 2 545 567,93 грн., що є порушенням п. 2.2, п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, згідно яких уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій.

18.11.2009 відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0/9149 та № /0/9148 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 009 004,10 грн. та 1 272 839,60 грн., відповідно.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не містить обмежень щодо засобів проведення безготівкових операцій, проте не звільняє суб'єкта господарювання від обов'язку проведення операцій з відпуску товару за талонами, картками та відомостями через РРО, крім випадків, передбачених статтею 9 цього Закону.

Згідно з п. 6 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти підприємницької діяльності не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Вказаним законом передбачено, що платники єдиного податку можуть використовувати не фіскальний касовий апарат у своїй господарській діяльності, що було зроблено ОСОБА_2

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» особа, яка відповідно до положень статті 9 цього Закону має право вести облік доходів та витрат у відповідних книгах без застосування реєстраторів розрахункових операцій, має право використовувати власні реєстратори розрахункових операцій без їх переведення у фіскальний режим роботи. При цьому при виникненні спору між контролюючим органом та такою особою щодо обсягу продажу, що дозволяє такій особі користуватися пільгами, визначеними статтею 9 цього Закону, враховуються документи, що є продуктом цих власних реєстраторів розрахункових операцій.

В судовому порядку встановлено, що дані обліку реалізованих товарів позивача відповідають записам у книзі обліку доходів та витрат за формою № 10.

Крім того, згідно з п. 7 Переліку окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та обліку розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2000 за № 1336, передбачено, що при роздрібній торгівлі медичними і фармацевтичними товарами та надання медичних і ветеринарних послуг на території села, дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій.

З огляду на те, що позивач має право вести облік доходів та витрат у відповідних книгах обліку доходів та витрат без застосування реєстраторів розрахункових операцій та має право використовувати власні реєстратори розрахункових операцій без їх переведення у фіскальний режим роботи, та скористався в даному випадку цим правом, тому податковим органом неправомірно донараховані штрафні санкції спірними податковими рішеннями.

Відповідно до встановлених обставин, за відсутності порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2014 та постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2010 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний