Справа № 2-а-460/11
Суддя: Головчак М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2011-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-460/11
П О С Т А Н О В А

21 січня 2011 року м.Рівне

Рівненський міський суд

в складі судді Головчак М.М. ,

при секретарі Редько К.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення щорічної допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення неправомірними та стягнення щорічної допомоги на оздоровлення як особі,яка є інвалідом III групи,учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за 2007-2010 роки в сумі 9552 грн. 00 коп. Згідно позовної заяви вказував, що він відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає право на щорічну допомогу на оздоровлення як інвалід ІІІ групи в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Однак таку Управлінням йому було виплачено в значно меншому розмірі. На його звернення Управління повідомило, що йому було виплачено допомогу в сумі по 90 грн. 00 коп. за період з 2007 по 2009 роки, така сума допомоги передбачена постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Покликаючись на викладені обставини, просив позов задовольнити.

Ухвалою суду ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав,покликаючись на обставини,викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав письмові заперечення проти позову, Управління позов не визнало. Пояснив,що щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірах,встановлених постановою КМУ №562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиі вимоги ОСОБА_1 є безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши подані суду позовну заяву, заперечення, письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії А № 420714,є інвалідом IІI групи, з 30.08.2002 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У звязку з цим ОСОБА_1 користується правами та пільгами, передбаченими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

У Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№796-ХІІ від 28.02.1991 року викладені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, оскільки відповідно до частини першої статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

На звернення ОСОБА_1 щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення Управління праці та соціального захисту населення йому повідомило,що така виплата здійснюється відповідно до постанови КМУ №562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Розмір такої допомоги ОСОБА_1 виплачувався в розмірі по 90 грн. 00 коп. щорічно. Цей розмір не відповідає вимогам Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який для інвалідів Ш групи інвалідності складає чотири мінімальні заробітні плати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Посилання відповідача, що ст.70 Закону України Про державний бюджет України на 2010 рікнадано право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами, а тому при визначенні розміру щорічної допомоги позивачу в сумі 90 грн. він діяв правомірно, є необґрунтованими.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за №26-рп/08 від 27.11.2008 року зазначив, що закон про державний бюджет не може вносити зміни до чинних законів, зупиняти чи скасовувати або встановлювати інше правове регулювання правовідносин, які є предметом інших законів.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конституції України - права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Виходячи з вищевикладеного, право позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, визначеному ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, протиправно обмежується діями відповідача по нарахуванню та виплаті допомоги у значно меншому, ніж це встановлено законом, розмірі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Однак в частині позову про стягнення конкретної суми боргу суд вважає за необхідне відмовити,оскільки суд не вправі здійснювати нарахування компенсації сум.

Керуючись ст. 11,71,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення щорічної допомоги на оздоровлення задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2010 рік.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосуванням судом частини третьої статті 160 КАСУ,а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак