Справа № 820/7440/15
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 р. Справа № 820/7440/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2015р. по справі № 820/7440/15

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області , Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області( далі - відповідачі) в якій просить суд визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати позивачу заробітної плати за період з 26.10.2014 року по теперішній час; зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області вжити заходи для перерахування та виплати позивачу заробітної плати відповідно до положень ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", починаючи з 26.10.2014 року та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо), та нараховувати і виплачувати її і надалі, до внесення відповідних змін в законодавство.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року включно та за період з 29.03.2015 року по 11.08.2015 року включно.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області вжити заходи для перерахування та виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) заробітної плати відповідно до положень ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", починаючи з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року включно та за період з 29.03.2015 року по 11.08.2015 року включно та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось..

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 03.07.2007 працює на посаді помічника судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області по теперішній час та має 9 ранг державного службовця.

Згідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України № 88-р від 24.02.2003 посада помічника судді віднесена до 5-ї категорії посад державних службовців.

У період з 26.10.2014 року по 11.08.2015 року зарбітна плата позивача нараховувалась відповідно до посадового окладу у розмірі 1218 грн.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду зазначив, що ТУ ДСА України в Харківській області неправомірно нараховано та виплачено йому заробітну плату за період з 26.10.2014 без урахування статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 26.10.2014 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" в частині внесення змін до статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", а отже саме з цього часу у позивача виникло право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, а саме не менше 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду для працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, з коефіцієнтом 1,3 для працівників посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців. Проте, з 01.01.2015р. законодавчо визначено можливість застосування положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у тому числі, в частині посадового окладу працівників апарату суду, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд", який набрав чинності 29.03.2015, затверджено нову редакцію Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Відповідно цієї редакції матеріальне, побутове забезпечення та соціальний захист працівників судової системи визначаються статтею 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Статтею 147 Закону України № 2453-VI (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") встановлено матеріальне, побутове забезпечення та соціальний захист працівників судової системи.

Відтак, відповідно до частини 1 статті 147 Закону України № 2453-VI, розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 заробітну плату за період з 26.10.2014 по 31.12.2014 включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014) та за період з 29.03.2015 року по 11.08.2015 включно, відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд")

Стосовно вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання відповідача зробити перерахунок та виплатити позивачу заробітну плату за період з 01.01.2015 року по 29.03.2015 року, судом першої інстанції зроблено висновок, що на цей час Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" передбачалася можливість застосування положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у тому числі в частині посадового окладу працівників апарату суду, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, у зв'язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області нараховувати і виплачувати ОСОБА_1 заробітну плату і надалі, до внесення відповідних змін в законодавство, судом пешої інстанції зроблено висновок,що оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання, а ця частина вимог спрямована на майбутнє зобов'язання відповідача вчиняти дії, у здійсненні яких відповідачем відмовлено не було. На теперішній час у суду немає підстав вважати, що в подальшому відповідачем буде порушуватись право позивача. А тому у вказаній частині позов задоволенню не підлягають.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати позивачу заробітної плати за період з 26.10.2014 року по теперішній час та зобов'язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області вжити заходи для перерахування та виплати позивачу заробітної плати відповідно до положень ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", починаючи з 26.10.2014 року та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу рокі тощо ), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 8 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті та частиною першою статті 10 цього Закону.

Статтею 13 Закону України "Про оплату праці" визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додатки 45- 47 Постанови).

Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 482 у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", мінімальна заробітна плата у 2014 році у місячному розмірі становила 1 218,00 грн. Такий же розмір заробітної плати встановлено і на 2015 рік.

Відповідно до ч.1 статті 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ч.1 статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

Відповідно до п.п.59 п.5 Розділу XII Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року, який набрав чинності з 26 жовтня 2014 року, частину першу вищевказаної статті було доповнено абзацом другим такого змісту: "При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців".

Водночас, згідно п.п.2 п.13 Розділу XIIІ Закону України "Про прокуратуру", Кабінету Міністрів України доручено у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що норми і положення частини першої штаті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд", який набрав чинності 29.03.2015, затверджено нову редакцію Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Відповідно цієї редакції матеріальне, побутове забезпечення та соціальний захист працівників судової системи визначаються статтею 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" затверджено нову редакцію Закону України "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до якої матеріальне, побутове забезпечення та соціальний захист працівників апарату суду визначається статтею 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Згідно пункту 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності, з 28 березня 2015 року має привести у відповідність свої нормативно - правові акти.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються в порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Між тим, згідно положень статей 142, 143 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним Кодексом України.

Відповідно до затвердженого бюджетного розпису розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. Затвердження, а також коригування протягом бюджетного року кошторисів бюджетних установ здійснюється розпорядниками коштів відповідно до затвердженого бюджетного розпису Державного бюджету України. Розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог встановлених цим кодексом. Розпорядником бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань встановлених кошторисами. Будь - які зобов'язання взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим кодексом та законом про Державний бюджет України не вважаються бюджетними зобов'язанням. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області є розпорядником (одержувачем) коштів Державного бюджету України та здійснює управління бюджетними асигнуваннями та реалізує будь - які бюджетні зобов'язання та платежі лише з наявності відповідного бюджетного призначення встановленого законом про Державний бюджет.

Відповідно до ч.1,2 статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 статті 51 зазначеного Кодексу керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Отже, територіальне управління Державної судової адміністрації може здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці та не наділене правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача.

Наведене свідчить про відсутність можливості з боку відповідача виплачувати заробітну плату ОСОБА_1 за період з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року включно у розмірі визначеному ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014) та за період з 29.03.2015 року по день винесення рішення, а саме 11.08.2015 включно визначеному відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, колегія суддів вважає, що нарахування та виплата заробітної плати позивачу, виходячи з розміру посадового окладу в 1 218,00 грн., здійснена відповідно до норм закону, що регулює оплату праці працівників апаратів судів, зокрема Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", Закону України "Про державну службу" та постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, а тому у його діях відсутня протиправність відмови в здійсненні перерахунку та виплаті заробітної плати позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2015р. по справі № 820/7440/15 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року включно та за період з 29.03.2015 року по 11.08.2015 року включно; зобов'язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області вжити заходи для перерахування та виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) заробітної плати відповідно до положень ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", починаючи з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року включно та за період з 29.03.2015 року по 11.08.2015 року включно та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо) та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

В іншій частині -залишити без змін.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Кононенко З.О.
Повний текст постанови виготовлений 19.10.2015 р.