Справа № 808/6464/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року (12 год. 25 хв.) Справа № 808/6464/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруксхім», м. Запоріжжя

про: стягнення коштів за податковим боргом,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі заявник або ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулась із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруксхім» (далі відповідач або ТОВ «Бруксхім»), в якому позивач просив суд стягнути з ТОВ «Бруксхім» податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 38 927,00 грн. та по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 170,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує положеннями Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України) та зазначає, що ТОВ «Бруксхім» має податковий борг перед бюджетом з податку на додану вартість в розмірі 38 927,00 грн. та по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 170,00 грн., які виникли в результаті несплати у передбачені чинним законодавством строки самостійно задекларованих та визначених податковим органом за результатами проведеної перевірки податкових зобовязань. Вказує, що з метою погашення заборгованості та на виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України, на адресу відповідача направлено податкову вимогу від 18.02.2015 № 431-25. Враховуючи, що заборгованість підприємства залишається не погашеною до бюджету, ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області просить стягнути її в судовому порядку.

Згідно ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2015 відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 28.09.2015.

Представники сторін у судове засідання не зявились.

28.09.2015 від позивача до суду надійшло клопотання (вх. № 43041) про розгляд справи без участі представника ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Рекомендоване відправлення, що містило ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2015, судову повістку та було направлене за адресою місця реєстрації відповідача, повернулось до суду 16.09.2015 з відміткою відділення поштового звязку «організація не значиться».

Частиною 4 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи те що, поштова кореспонденція направлялась відповідачу за адресою, яка відповідає реєстраційним відомостям, то згідно вимог ст.ст. 33, 35 КАС України, слід вважати, що останній повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

За приписами ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 26.08.2015, ТОВ «Бруксхім» () зареєстроване як юридична особа 25.06.2013, номер запису про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу 1 046000, за адресою: 69009, Запорізька область, м. Запоріжжя, Заводський район, вул. Фільтрова, 25.

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України) визначено також обовязок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Як передбачено п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України, звітним (податковим) періодом з податку на додану вартість є календарний місяць.

Пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «Бруксхім» подано до ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області податкову декларацію з податку на додану вартість від 12.06.2014, в якій підприємством самостійно визначено до сплати в бюджет суму зобовязань за травень 2014 року у розмірі 38 927,00 грн.

Пунктом 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ТОВ «Бруксхім» у встановлені законом строки не сплачено самостійно задекларовану суму зобовязань з податку на додану вартість у розмірі 38 927,00 грн.

За приписами п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, податок на прибуток підприємств нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Згідно п. 137.4 ст. 137 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом є календарний рік з урахуванням положень, визначених пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу. Податковий (звітний) рік для платників податків починається з першого календарного дня податкового (звітного) року і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) року.

Судом зясовано, що 27.03.2015 ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі п.п. 20.1.4 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку ТОВ «Бруксхім» з питань своєчасності подання податкової звітності, за результатами якої складено акт № 250/15-00/38781328. Перевіркою встановлено порушення підприємством п.49.1.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме: не подана декларація з податку на прибуток за 2014 рік.

На підставі акту перевірки № 250/15-00/38781328 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.03.2015, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. Податкове повідомлення-рішення разом з актом перевірки направлялось на адресу відповідача за місцем реєстрації. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків із відміткою відділення поштового звязку «організація не значиться».

Пунктом 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З урахуванням положень п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.03.2015 вважається врученим відповідачу належним чином.

Згідно з п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України зазначено, у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкове зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств, визначене податковим органом у податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_1 від 27.03.2015, не сплачене ТОВ «Бруксхім» у встановлені законом строки

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Узгоджені суми податкових зобовязань з податку на додану вартість у розмірі 38 927,00 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 170,00 грн. не були сплачені підприємством у встановлені законом строки та набули статусу податкового боргу.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобовязань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом зясовано, що позивачем направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 18.02.2015 № 431-25 на загальну суму 39 097,00 грн.

Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

З урахуванням положень ст. 58 Податкового кодексу України, вказана податкова вимога вважається врученою відповідачу належним чином.

На даний час податкова вимога форми «Ю» від 18.02.2015 № 431-25 в порядку визначеному ст. 60 Податкового кодексу України позивачем не відкликана, оскільки з моменту її виставлення заборгованість, яка рахується за відповідачем, залишається не погашеною, про що свідчать надані позивачем картки особового рахунку платника податків за спірний період та довідка про заборгованість.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом зясовано, що податковий борг підприємства з податку на додану вартість в розмірі 38 927,00 грн. та по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 170,0 грн. залишається не погашеним до бюджету, що підтверджується наданим позивачем розрахунком податкового боргу.

Таким чином, підприємством не надано суду доказів повного або часткового погашення заборгованості, а також будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача.

На підставі викладеного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до приписів п. 4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 14, 41, 71, 86, 94, 128, 159-163, 183-3 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруксхім» про стягнення коштів за податковим боргом, задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруксхім» (69009, Запорізька область, м. Запоріжжя, Заводський район, вул. Фільтрова, 25, ) у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь Державного бюджету Заводського району (код одержувача 38025372, р/р 0004, код платежу 14010100, банк - ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 38 927,00 (тридцять вісім тисяч девятсот двадцять сім гривень 00 коп.) грн., та на користь Державного бюджету Заводського району (код одержувача 38025372, р/р 0004, код платежу 11021000, банк - ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 170,00 (сто сімдесят гривень 00 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко