Справа № 2а-0770/474/12
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-0770/474/12

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015р. Справа № 876/1999/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не з’явився

позивача у справі: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Закарпатської області Державної податкової служби (правонаступник – Державна податкова інспекція у Виноградівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області), м.Виноградів Виноградівського району Закарпатської області

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.11.2012р. у справі №2а-0770/474/12

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Агропромислова група “Закарпатський сад”, смт.Королево Виноградівського району Закарпатської області

до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Закарпатської області Державної податкової служби (правонаступник – Державна податкова інспекція у Виноградівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області), м.Виноградів Виноградівського району Закарпатської області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що філії не є юридичними особами, тому в силу вимог пп.4.1.6 п.4.1 ст. 4 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, безоплатна передача товарів між ним та його відокремленою філією не зумовила податкових наслідків, у тому числі, щодо формування у Позивача валового доходу. Також позивач зазначає, що у випадку виникнення простроченої кредиторської заборгованості за оприбутковані товари чинне законодавство передбачає збільшення валового доходу на відповідну суму неоплачених товарів, строк позовної давності за якими закінчився. При цьому, чинне законодавство не передбачає зменшення валових витрат сформованих при оприбуткуванні товарів, які неоплачені та за якими закінчився строк позовної давності. Позивач вважає, що при реалізації власної алкогольної продукції вимоги ст. 15-3 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” про необхідність реалізації через контрольний касовий апарат, зазначений у додатку до ліцензії, не застосовуються, оскільки даний випадок врегульовано нормами ст.9 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, якою надано можливість підприємствам реалізовувати власну продукцію без застосування реєстраторів розрахункових операцій за умови проведення розрахунків у касах даних підприємств із видачею прибуткових касових ордерів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ДПІ у Виноградівському районі Закарпатської області ДПС оскаржила її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що якщо філії розташовані на території іншої, ніж головне підприємство, територіальної громади, то такі філії є платниками податку на прибуток. Також, апелянт вказує, що відповідно до ч.2 ст.250 ГК України, дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання сторони не з’явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що на підставі направлення від 11.07.2011р. №№ 260, 262, 263, 264 працівниками ДПІ у Виноградівському районі було проведено позапланову виїзну перевірку Відкритого акціонерного товариства “Агропромислова група “Закарпатський сад” з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2009p. по 30.06.2011p., за результатами якої складено акт № 583/23-0112/00413771 від 11.11.2011p.

Перевіркою встановлено наступні порушення Відкритим акціонерним товариством “Агропромислова група “Закарпатський сад”:

- ч.4 ст.15-3 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” стосовно реалізації столового вина без застосування реєстраторів розрахункових операцій та без книги обліку розрахункових операцій;

- вимог Постанови Кабінету Міністрів Украини від 30.10.2008p. №957 “Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва”, ст. 18 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, зокрема, встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими від мінімальних роздрібних цін на загальну суму 7725,00грн.;

- ст.15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, зокрема, реалізацію алкогольних напоїв на загальну суму 242217,02грн. не через електронний контрольно - касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що зазначений у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями”;

- п.9 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, зокрема, щодо не роздрукування та не збереження фіскальних чеків (Z - звітів);

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Виноградівському районі прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- Рішення №1234/23-00413771 від 24.11.2011p. про застосування фінансової санкції на суму 498959,04грн.

Відповідно до Положення про Київську філії “Королівський замок” ВАТ “АПГ “Закарпатський сад” затвердженого Загальними зборами акціонерів ВАТ “АПГ “Закарпатський сад” згідно Протоколу №4 від 09.06.2006p., остання є відокремленим підрозділом Відкритого акціонерного товариства “Агропромислова група “Закарпатський сад” та не має статуту юридичної особи. Натомість, відповідно до зазначеного Положення зазначена філія має самостійний баланс, поточні рахунки у банківських установах з правом проведення розрахунків з контрагентами, має власну круглу печатку із своїм найменуванням, штампи та фірмові бланки, має статистичний код та самостійно здійснює розрахунки з бюджетами та сплачує податки. Філія здійснює зовнішньоекономічну та господарську діяльність від імені Товариства. Директор філії наділений повноваженнями укладати від імені філії будь-які цивільно-правові угоди, у тому числі щодо повного розпорядження майном філії. Філія особисто може набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов'язки, бути самостійним позивачем та відповідачем. Філія не відповідає за зобов'язаннями головної організації (Товариства), а останнє не відповідає за зобов'язаннями філії. Філія здійснює господарську діяльність в межах наданої їй компетенції. Філія відокремлено веде бухгалтерський та податковий облік, складає та подає статистичну інформації до державних органів, є відокремленим платником податку на прибуток підприємств. Службові особи філії несуть особисту відповідальність за порушення ведення бухгалтерського та податкового обліку. Весь прибуток від господарської діяльності залишається у розпорядженні філії.

Відповідно до п.1.31 ст.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994p. №334/94 продаж товарів - будь-які операції, що здійснюються, згідно із договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем операції з надання товарів у межах договорів комісії, схову (відповідального зберігання), доручення, інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу прав власності на такі товари.

Колегією суддів берутьсяч до уваги доводи апеляційної скарги, що відповідно до вимог п.2.1.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” (чинного на момент існування відносин), платниками податку є: з числа резидентів - суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами, а також відповідно до п.2.1.3, філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку (далі філії), зазначених у підпункті 2.1.1 цього пункту, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади. Але, одночасно, слід звернути увагу, що в даному випадку була здійснена передача товару від філії до головного підприємства, але власником цього товару було і залишилося головне підприємство, а саме Відкрите акціонерне товариство “Агропромислова група “Закарпатський сад”. Оскільки філії не є юридичними особами і при безоплатній передачі товарів (робіт, послуг) від головного підприємства філії або від філії головному підприємству власником цих товарів (робіт, послуг) залишається юридична особа - головне підприємство, то вказана операція не призводить до виникнення валових доходів та валових витрат ні у головного підприємства, ні у філії.

Вимогами п.1.25 ст.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” визначено, що безнадійною є заборгованість по зобов'язанням якими минув строк позовної давності. Оскільки договори купівлі-продажу передбачають передачу прав власності на товари за грошову або іншу компенсацію, то товари, отримані відповідно до такого договору, не вважаються безоплатно наданими згідно з п.1.23 ст.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Якщо по закінченню терміну позовної давності (тобто загального строку для захисту права за позовом особи, право якої порушено), загальний строк якого відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України встановлюється в три роки, боржник не розрахувався за отримані раніше товари, суми заборгованості за цими товарами є безповоротною фінансовою допомогою відповідно до п.1.22.1 ст. 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Відповідно вимог до п.5.1 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до норм п.11.2.1 ст.11 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

З матеріалів перевірки та судової справи не вбачається обставин порушення формування Позивачем валових витрат у періодах оприбуткування спірних товарів з позиції вимог п.11.2.1 ст.11 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, а також не містяться відомості про те, що спірні товари не були використані у господарській діяльності Позивача. Закон України “Про оподаткування прибутку підприємств” не містить норм, які б зобов'язували платників зменшувати або коригувати валові витрати на суми товарів, віднесених ним до складу валових витрат по першій події (оприбуткування товару), у разі не оплати товарів у межах строків позовної давності.

Відповідно до ст.250 ГК України (чинної на момент існування відносин), Адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше, як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.250 ГК України, дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

У зв'язку з тим, що частина встановлених перевіркою порушень Позивачем правил здійснення господарської діяльності вчинена до прийняття ч.2 ст.250 Господарського кодексу України (ст. 250 доповнено ч.2 згідно із Законом № 2756-VI від 02.12.2010р.), до вищенаведених порушень застосовуються адміністративно-господарські санкції із врахування строків давності, встановлених ч.1 ст.250 Господарського кодексу України, оскільки закони не мають зворотної дії у часі, за виключенням випадків, коли це прямо встановлено законом.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Закарпатської області Державної податкової служби (правонаступник – Державна податкова інспекція у Виноградівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області) на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.11.2012р. у справі №2а-0770/474/12 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Агропромислова група “Закарпатський сад” до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Закарпатської області Державної податкової служби (правонаступник – Державна податкова інспекція у Виноградівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без задоволення.

2. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.11.2012р. у справі №2а-0770/474/12, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 16.10.2015р.