Справа № 523/8363/15-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 523/8363/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Шепітко І.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси, в якому просила визнати неправомірною відмову відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням сум індексації, розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з 01.04.2015 року в розмірі 60% заробітної плати з урахуванням сум індексації, розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі Одеси від 12.05.2015 р. про відмову у проведенні розрахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації та матеріальної допомога як складових частин заробітної плати. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з 01.04.2015 року в розмірі 60 % заробітної плати з урахуванням сум індексації розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та компенсації невикористану, відпустку.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Судом першої інстанції справа була розглянута в порядку скороченого провадження, в зв'язку з чим, відповідно до ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси, з 19.05.2014 року отримує пенсію по інвалідності 2 групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року позивача на підставі заяви було переведено на пенсію по інвалідності 2 групи відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви позивачем були надані довідки про складові заробітної плати, видані 31.03.2015 року Державною податковою інспекцією у Суворовському районі м. Одеси за вих. №38/05-041, №39/05-041 та СДГП з обслуговування великих платників у м. Одесі за вих. №4136/4/1554-05-19.

06.05.2015 позивач звернулась до управління з заявою щодо перерахунку пенсії з більшого заробітку державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача рішенням №47 від 12.05.2015 р. УПФ України в Суворовському районі м. Одеси виходило з того, що такі виплати, як індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не є надбавками, тому відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» не відносяться до складових заробітку, які враховуються для обчислення розміру пенсійного забезпечення..

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Так, після розгляду заяви щодо перерахунку пенсії з більшого заробітку на підставі наданих документів 12.05.2015 Управлінням було винесено Рішення №47 про відмову позивачу у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки такі виплати, як індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не є надбавками, тому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 не відносяться до складових заробітку, які враховуються для обчислення розміру пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 названого Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація та матеріальна допомога входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року за №2493-III (далі - Закон №2493-III) на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

За змістом ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року за N108/95-ВР структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частина 6 ст. 21 Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначає, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-XII в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною 2 ст. 37-1 Закону «Про державну службу» передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Водночас ст. 33 Закону «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок (частина друга). Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (частина шоста).

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за N1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року за N865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що запроваджені нормативно-правовими актами надбавки та матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Аналіз вищенаведених норм діючого законодавства та обставин справи дають підстави для висновку про необхідність для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною відмови Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за довідками про складові заробітної плати державного службовця від 31.03.2015 року № 38/05-041, № 39/05-041 та № 4136/Ч/1554-05-19, в тому числі з урахуванням графи «інші виплати» та нарахувати і виплатити останній пенсію в новому розмірі з моменту подання заяви до Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси про перерахунок зазначеної пенсії, тобто з 03 квітня 2014 року.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, від 14 травня 2013 року у справі № 21-125А13 та від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

На підставі викладеного, висновок суду першої інстанції щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням індексації та матеріальної допомоги, як складових частин заробітної плати, є правильним.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси - залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає згідно ч. 10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов