Справа № 815/3688/15
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3688/15

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Тропанець О.В.,

за участю: Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області - Конського Максима Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Любашівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом Любашівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Троїцький молочний завод" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року Любашівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ОДПІ) звернулась до суду із адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Троїцький молочний завод (далі - ТОВ) про надання дозволу на погашення податкового боргу 73088,40 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що станом на 18 червня 2015 року у відповідача існує заборгованість перед бюджетом, яка виникла внаслідок несплати податкового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб в сумі 73088,40 грн., в тому числі штрафна санкція у розмірі 6159,62 грн. та пеня у розмірі 2501,78 грн., яка в добровільному порядку не погашена.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2015 року у задоволені адміністративного позову Любашівської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, представником ОДПІ подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ несвоєчасно сплачувались узгоджені суми податкових зобов'язань, у зв'язку з чим, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі №815/6016/14 за позовом ОДПІ стягнуто з ТОВ заборгованість по орендній платі за землю у загальному розмірі 23504,04 грн.

На виконання постанови суду Податковим органом на підставі статті 95 Податкового кодексу України, скеровано до установ банку, у яких відкриті рахунки боржника інкасові доручення про стягнення з рахунків останнього податкового боргу в сумі 23504,04 грн.

Також, ОДПІ складено акт від 08.08.2014 р. №4702, яким описано в податкову заставу майно, а саме автомобіль вантажний загальної вартістю 31790 грн. Зазначена застава зареєстрована в Державному реєстрі рухомого майна.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав позовні вимоги недоведеними, оскільки контролюючим органом не було надано належних доказів відсутності у боржника коштів на розрахункових рахунках.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до приписів пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 вказаної статті, контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З змісту наведених норм випливає, що умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, - є наявність у платника податкового боргу та відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, контролюючий орган на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі №815/6016/14 направляв до банківських установ інкасові доручення (платіжні вимоги) для списання коштів в рахунок погашення податкового боргу, які було повернуто з наступними відмітками: №1 від 10.11.2014 року - повернуто без виконання листом АТ"Фінростбанк" від 19.11.2014 року №2128 на підставі ст.ст.44-54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", №4 від 23.12.2014 року та №5 від 23.12.2014 року - повернуто згідно п.12.11 гл.12, п.10.9 гл.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті №22, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року (далі - Інструкція) у зв'язку з забезпеченням виконання вимоги ОДПІ №Ю-106-25 від 30.04.2014 року та №1 від 10.11.2014 року - не зазначено підстави повернення.

Так, пунктом 10.9 вказаної Інструкції передбачено, що кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги / інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Якщо до банку надійде платіжна вимога / інкасове доручення (розпорядження) за іншим виконавчим документом, ніж той, для забезпечення виконання якого накладено арешт, і на цьому рахунку немає інших (крім арештованих) коштів, то банк повертає такий розрахунковий документ без виконання згідно з пунктом 2.18 глави 2 та пунктом 12.11 глави 12 цієї Інструкції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не оспорюється контролюючим органом, відправлені ОДПІ інкасові доручення були повернуті банком з відміткою про наявність арешту на вказаних рахунках боржника.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність попереднього арешту рахунку підприємства-боржника свідчить про наявність у ТОВ грошових коштів та не є тотожним відсутності коштів, так само як і не доводить факту їх недостатності.

Таким чином, оскільки контролюючим органом не надано належних доказів про відсутність чи недостатності коштів на рахунках відповідача, що виключає можливість надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, та не допущено порушень закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують та не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції. Подана апеляційна скарга за змістом є тотожною до адміністративного позову, факти та мотивування якого під час розгляду справи контролюючим органом належним чином не доведено.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 жовтня 2015 року.

Головуючий: М.М.Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова