Справа № 2а-0770/946/12
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-0770/946/12

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015р. Справа № 876/2045/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не з’явився

позивача у справі: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Мукачівського міського комунального підприємства “Мукачівводоканал”, м.Мукачево Закарпатської області

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.11.2012р. у справі №2а-0770/946/12

за позовом Прокурора м.Мукачево в інтересах держави в особі Мукачівської об’єднаної державної податкової інспекції (правонаступник – Мукачівська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області), м.Мукачево Закарпатської області

до Мукачівського міського комунального підприємства “Мукачівводоканал”, м.Мукачево Закарпатської області

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2012р. позивач: прокурор м .Мукачево, що діє в інтересах держави в особі Мукачівської об’єднаної державної податкової інспекції звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача: комунального підприємства “Мукачівводоканал” про стягнення заборгованості в сумі 620226,74грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач допустив заборгованість по сплаті податкового боргу на суму 620226,74грн., добровільно її не погасив, як наслідок, така підлягає стягнення в примусовому порядку.

За результатами розгляду справи Закарпатський окружний адміністративний суд адміністративний позов задоволив повністю, оскільки заборгованість відповідача підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, податковий борг добровільно відповідачем не був погашений, відтак, підлягає стягненню.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт (відповідач у справі): Мукачівське міське комунальне підприємство “Мукачівводоканал” оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт стверджує, що він вчасно сплачував податкові збори, однак Мукачівською ОДПІ неправомірно зараховано кошти в рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, внаслідок чого і виникла вказана заборгованість. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання сторони не з’явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

Відповідач взятий на облік Мукачівською ОДПІ з 26.01.1994p. за №10, відповідно до Довідки податкового органу форми №4-ОПП від 15.10.2010p. за №8031.

Станом на день подання даного адміністративного позову за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 620226,74грн.

Крім того, податковим органом вживались заходи щодо погашення заборгованості відповідачем в добровільному порядку, про що свідчать податкові вимоги форми “Ю1” №1/37 від 17.12.2001p. та податкова вимога “Ю.2” №2/323 від 25.02.2002p., копії яких наявні в матеріалах справи.

Вимогами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання;

Відповідно до норм ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Керуючись п.49.2 ст.49 ПК України, встановлено обов'язок платника податків за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Незалежно від наявності відмови у прийнятті податкової декларації платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених Кодексом. Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у поданій податковій декларації оскарженню не підлягає відповідно до вимог п.56.11 ст.56 ПК України.

Згідно із вимогами п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, керуючись вимогами п.203.2 ст.203 ПК України, платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають після закінчення 20-тиденного строку, встановленого для подання податкової декларації.

Колегією суддів не беруться до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки такі є безпідставними, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, містять характер припущень, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, а також суд звертає увагу, що такі не узгоджуються з запереченнями наведеними у суді першої інстанції. Доводи платника податків про заборгованість держави по дотаціям на відшкодуванні різниці в тарифах (що на думку відповідача є причиною несплати податкового боргу) не можуть слугувати підставою для позбавлення платника податків від обов'язку сплати податків, а лише можуть бути підставою відстрочення чи розстрочення податкового боргу, що не є предметом дослідження в даній справі. Також, виходячи з норм чинного законодавства для вирішення питання стягнення даного податкового боргу не мають значення подальші звітні періоди та той факт, що стягнення боргу призведе до виникнення нових боргів за поточні періоди. Факт існування податкового боргу спростовано не було, відтак, є підстави для його стягнення в судовому порядку.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявна заборгованість відповідача підтверджується матеріалами справи, відповідачем добровільно не погашена, як наслідок підлягає до примусового стягнення.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Мукачівського міського комунального підприємства “Мукачівводоканал” на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.11.2012р. у справі №2а-0770/946/12 за позовом Прокурора м.Мукачево в інтересах держави в особі Мукачівської об’єднаної державної податкової інспекції (правонаступник – Мукачівська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області) до Мукачівського міського комунального підприємства “Мукачівводоканал” про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

2. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.11.2012р. у справі №2а-0770/946/12, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 16.10.2015р.