Справа № 539/2826/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2015 р. Справа № 539/2826/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Перцової Т.С.
Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.
за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.08.2015р. по справі № 539/2826/15-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (далі по тексту УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі, відповідач), в якому просив суд : визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо відмови в перерахунку пенсії позивача із заробітної плати за період виконання робіт в зоні відчуження на підставі довідки ВЧ 2975 № 3 від 09.01.2015 р. про проведення перерахування заробітної плати ОСОБА_1 на підставі діючого з 01.01.2012 року пункту 4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати та сплачувати ОСОБА_1 пенсію з 2015 року (з моменту звернення до УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі), на підставі довідки № 3 від 09.01.2015 року з перерахованої заробітної плати за роботу (службу) по ЛНА на ЧАЕС за період з 01.03.1987 року по 31.03.1987 року із суми 2182,75 крб., яка була перерахована на підставі діючих постанов Уряду, що регламентують порядок оплати праці у 30-кілометровій зоні ЧАЕС та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому Постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.08.2015 р. по справі 539/2826/15-а позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до довідки від 09.01.2015 року №3, виданої військовою частиною НОМЕР_1 неправомірними.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки від 09.01.2015 року №3, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , починаючи з 06.02.2015 року з урахуванням сплачених сум.
Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.08.2015 року по справі № 539/2826/15-а скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що довідка №3 від 09.01.2015 року не відповідає вимогам п.7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210. Пояснив, що оскільки позивач, згідно з архівною довідкою Міноборони України від 16.12.1992 року № 51/3636 та довідки військової частини НОМЕР_2 від 22.03.1987 року № 226, брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 09.01.1987 року по 22.03.1987 року, тобто, менше, ніж 12 місяців підряд, при обчисленні пенсії позивачеві підлягає застосуванню пункт 3 вищезазначеної постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року. Зазначеною нормою передбачено, що пенсія особам, які пропрацювали у зоні відчуження менше 12 місяців підряд, обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці в зоні відчуження. Беручи до уваги, що повним календарним місяцем роботи позивача у зоні відчуження є лютий 1987 року, вказує на безпідставність зазначення у довідці № 3 від 09.01.2015 р. заробітної плати за період з 01.03.1987 року по 31.03.1987 року, хоча у березні 1987 року позивач перебував у зоні відчуження не повний календарний місяць, а 22 дні. Крім того, стверджує що надана позивачем до матеріалів справи копія архівної довідки Міноборони України від 16.12.1992 року № 51/3636 містить інформацію щодо днів виїзду позивача у зоні ЧАЕС не відповідає зазначеній інформації, що міститься в матеріалах пенсійної справи.
Зазначив, що розрахунок заробітної плати у довідці № 3 від 09.01.2015 р. складений згідно порядку, який поширювався на робітників та службовців, призваних на військові збори з підприємств, установ та організацій. В той же час, позивач був військовослужбовцем, а тому на нього не поширювались норми Кодексу законів про працю щодо режиму робочого часу, додаткової оплати за роботу у вихідні, святкові й неробочі дні, надурочні та нічні години тощо, у зв`язку з чим військовою частиною у вищевказаній довідці безпідставно проведено нарахування позивачеві премії та заробітку за вихідні дні. Пояснив, що розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 1031 з 23.05.1986 року на військовослужбовців, занятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у ІІІ, ІІ та І зонах небезпеки та зоні особливого контролю, були поширені порядок та розміри оплати праці, передбачені Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 (5-, 4- та 3-кратний розмір тарифної ставки (посадового окладу). Однак, оскільки з моменту аварії на ЧАЕС відповідно до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 р. № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС», з військовослужбовцями розраховувались за підвищеними до 100% тарифними ставками незалежно від населеного пункту, де вони перебували, підстави для застосування показника кратності до посадового окладу, підвищеного на 100%, відсутні. Стверджує, що військовою частиною зазначено у спірній довідці необґрунтовано підвищену премію позивача (більше ніж 0,4 посадового окладу на місяць).
З огляду на вищевикладене, вважає, що відповідач у спірних відносинах щодо відмови позивачеві у перерахунку пенсії на підставі довідки № 3 від 09.01.2015 року діяв правомірно та обґрунтовано.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, з 30.06.2005 року має ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково, отримує пенсію по інвалідності через УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі (а.с.3-5).
ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 .
З військової частини НОМЕР_3 в січні 1987 року позивач був направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де перебував з 09.01.1987 року по 20.03.1987 року в складі в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою від 22.03.1987 р. №226, виданою військовою частиною НОМЕР_2 , та довідкою №51/3636 від 16.12.1992 року, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України (а.с.6-7).
Згідно з довідкою №3 від 09.01.2015 року, яка видана військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 за час роботи в зоні відчуження з 01.03.1987 р. по 31.03.1987 р. за місцем роботи перерахована заробітна плата у сумі 2182,75 крб. з урахуванням коефіцієнту 4 відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року.
06.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі із заявою з приводу перерахунку та виплати йому пенсії згідно довідки від 09.01.2015 р. №3, однак листом від 08.05.2015 року відповідачем було відмовлено в перерахунку пенсії в зв`язку з тим, що обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за березень 1987 року було проведене з порушенням норм чинного законодавства (а.с.9-10).
Не погодившись з діями УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження та зобов`язання відповідача здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до п.4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 на підставі довідки № 3 від 09.01.2015 року з перерахованої заробітної плати за роботу (службу) по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 01.03.1987 року по 31.03.1987 року в розмірі 2182,75 крб.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС повністю підтверджена відповідним посвідченням, довідками військової частини та галузевого архіву Міноборони України, а відповідачем не доведено того, що дані, які містяться в довідці від 09.01.2015 року № 3, виданій в/ч НОМЕР_1 , містять неправдиві або недостовірні відомості.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України (ч.7 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту Порядок № 1210).
Відповідно до п. 1 Порядку № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (п.2 Порядку № 1210).
Згідно з пп.3 п.3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії довідки військової частини НОМЕР_2 від 22.03.1987 року № 226 (а.с.7), прапорщик ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_2 брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 09.01.1987 року по 22.03.1987 року у зоні № 3.
Відповідно до довідки Центрального архіву Міноборони України від 16.12.1992 року № 51/3636 ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при військовій частині НОМЕР_2 (с. Оране) з 09.01.1987 року (наказ № 3) по 22.03.1987 року (наказ № 85), а саме проводив роботи на ЧАЕС (парк АЕС Ліс, вивіз ґрунту, валка лісу, Яново корчівля лісу, ремонт техніки в парку АЕС, очищення від снігу території, що прилягає по 4-му енергоблоку АЕС). У довідці зазначено дні виїзду за січень : 9, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 27, 28, 29, 30; лютий : 1, 2, 3, 4, 14, 15, 16, 18, 19, 22, 24, 26, 27; березень : 1, 2, 3, 4, 6, 8, 9, 11, 12, 14, 15, 17, 18, 19 (а.с.6).
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що повним календарним місяцем (з 01 числа по останнє число місяця), відпрацьованим у зоні відчуження за період з 09.01.1987 року по 22.03.1987 року, для ОСОБА_1 є лютий 1987 року, і саме за цей місяць, у відповідності до пп.3 п.3 Порядку № 1210, йому повинна бути перерахована заробітна плата.
Однак, військовою частиною НОМЕР_1 у довідці № 3 від 09.01.2015 р. безпідставно обчислено заробітну плату позивача за період з 01.03.1987 року по 31.03.1987 року.
Колегія суддів відхиляє посилання позивача на необхідність розрахування йому заробітної плати за роботу у зоні відчуження на підставі п.4 Порядку № 1210, оскільки вказана норма регулює обчислення заробітної плати за роботу, що проводилась вахтовим методом.
Так, відповідно до п.4 Порядку № 1210, якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта (не менш як 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем.
Разом з тим, як вбачається зі змісту довідок від 22.03.1987 року № 226 та від 16.12.1992 року № 51/3636, позивач не працював вахтовим методом, робота проводилась шляхом виїзду до зони відчуження у певні дні, при цьому, у березні 1987 року відсутні виїзди у зону відчуження протягом 14 календарних днів підряд.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що до спірних відносин щодо обчислення позивачеві пенсії підлягає застосуванню пп.3 п.3, а не п.4 Порядку № 1210, а відтак, заробітна плата позивачеві за роботу в зоні відчуження повинна бути обчислена за лютий 1987 року.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що довідка військової частини НОМЕР_4 від 09.01.2015 р. № 3 про проведення перерахування заробітної плати ОСОБА_1 на підставі пункту 4 Порядку № 1210 не є належною підставою для перерахунку пенсії позивача.
Відповідно до частини другої 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.3 ст2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_4 від 09.01.2015 р. № 3, а отже, підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними, зобов`язання УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі перерахувати та сплачувати позивачеві пенсію з 06.02.2015 року на підставі довідки № 3 від 09.01.2015 року з перерахованої заробітної плати за роботу (службу) по ЛНА на ЧАЕС за період з 01.03.1987 року по 31.03.1987 року задоволенню не підлягають.
Колегія суддів відхиляє посилання позивача на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.01.2014 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014 р. по справі № 539/5073/13-а, оскільки ОСОБА_2 , за позовом якого ухвалені вищевказані судові рішення, пропрацював у зоні відчуження менше календарного повного місяця, а тому пенсія йому обчислюється за іншим пунктом Порядку № 1210, ніж у позивача по даній справі.
Разом з тим, колегією суддів не беруться до уваги доводи відповідача про необґрунтоване включення до складу розрахунку заробітної плати позивача за період роботи в зоні відчуження премії, оскільки, у відповідності до п.6 Порядку № 1210, в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.
У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст.202 КАС України неповне з`ясування обставин у справі, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.08.2015 р. по справі 539/2826/15-а підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.п.1, 4 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області задовольнити.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.08.2015р. по справі № 539/2826/15-а скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19.10.2015 р.