Справа № 808/7975/15
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року о/об 12 год. 10 хв.Справа № 808/7975/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

про визнання протиправними дії та скасування акту опису та арешту майна, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі позивач або ОСОБА_2М.) до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі відповідач або Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі третя особа або ТОВ «Кредитні ініціативи»), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції щодо складення ОСОБА_1 опису та арешту майна від 14.09.2015 по виконавчому провадженню №47887827; скасувати ОСОБА_1 опису та арешту майна від 14.09.2015 по виконавчому провадженню №47887827.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено ані про відкриття виконавчого провадження, ані про винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Також позивач зазначає, що при проведенні опису та арешту майна боржника 14.09.2015 державний виконавець керувалася Інструкцією про порядок вчинення виконавчих дій, яка була затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №865/4158 та на даний час втратила чинність, оскільки чинною є Інструкція з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5. Крім того, акт опису та арешту майна від 14.09.2015 не містить серію та номер, копію акту складено в одному примірник та боржнику копія видана не була, з огляду на що позивач просить суд скасувати акт опису та арешту майна від 14.09.2015 по виконавчому провадженню №47887827.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідністю «Кредитні ініціативи» в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України в судовому засіданні 12 жовтня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 18.06.2015 відкрито виконавче провадження ВП №47887827 про примусове виконання виконавчого напису №2626 від 23.02.2015 нотаріуса ОСОБА_3 про звернення стягнення на нежитлове приміщення, будинку торгівлі інв.. №03416, заг. Площею 98,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Таганська, 16, приміщення ІХ, що належить на праві власності ОСОБА_2, задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» сума заборгованості 217 114,13грн.

Копія постанови надіслана ОСОБА_2 24.06.2015 супровідним листом вих. №20440.

Постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 15.09.2015 у виконавчому провадженні ВП №47887827 накладено арешт на нежитлове приміщення, будинку торгівлі, інв. №03416, заг. площею 98,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Таганська, 16, приміщення ІХ, що належить боржнику ОСОБА_2, дата народження 24.04.1978, адреса вул. Кияшко, 42/43, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідно до ОСОБА_1 опису та арешту майна від 14.09.2015 описано і накладено арешт на таке майно: приміщення літера А-14, А2, інв. №03416, вул. Таганська, 16, м.Запоріжжя; коридор 4,8 кв.м., коридор 3,9 кв.м., коридор 15,9 кв.м.,коридор 4,5 кв.м., туалет 2,0 кв.м., коридор 1,2 кв.м., душева 1,3 кв.м., комора 3,7 кв.м., кімната 28, 3 кв.м., допоміжне приміщення 8,7 кв.м., кабінет 7,3 кв.м., комора 1,2 кв.м., коридор 2,5 кв.м., допоміжне приміщення 6,0 кв.м. кабінет 7,3 кв.м. Загальна площа 98,6 кв.м. Опис здійснено по технічній документації.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

За змістом ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту. Виявлені під час опису цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт, підлягають обов'язковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання установам Національного банку України, які зобов'язані прийняти їх на безоплатній основі. Арешт на цінні папери накладається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 18.06.2015 відкрито виконавче провадження ВП №47887827, доказів добровільного виконання вказаної постанови матеріали справи не містять. Таким чином у суду відсутні підстави визнавати протиправними дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції щодо складення ОСОБА_1 опису та арешту майна від 14.09.2015 по виконавчому провадженню №47887827.

Щодо невчасного надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження суд зазначає, що порядок надіслання копій постанов у виконавчому провадженні, а так само і правомірність їх винесення не є предметом розгляду в межах даної справи.

Суд критично оцінює посилання представника позивача на те, що оскаржуваний акт складено в одному примірнику, а відмітка про видані копії у передбаченому законом порядку відсутня, оскільки копія ОСОБА_1 опису та арешту майна від 14.09.2015, надана серед іншого відповідачем, містить таку відмітку (а.с. 45). Окрім того, акт опису та арешту майна містить відомості про присутність позивача та його представника під час складання акту опису та арешту майна.

Щодо посилання представника позивача на те, що при проведенні опису та арешту майна державний виконавець керувався Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 №74/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158 (далі Інструкція №74/5), яка на момент проведення вказаних дій втратила чинність, натомість чинною є Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі Інструкція №512/5), суд зазначає наступне.

Згідно п. 1.1 Інструкції №74/5 ця Інструкція розроблена на виконання Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до п. 1.7.2 Інструкції №74/5 з використанням бланків складаються такі документи виконавчого провадження, зокрема акт опису й арешту майна (додаток 21); у Додатку №21 Інструкції №74/5 передбачений бланк ОСОБА_1 опису й арешту майна.

Натомість в додатках до Інструкції №512/5, яка відповідно до п.1.1, розроблена відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, форма бланку ОСОБА_1 опису й арешту майна відсутня. При цьому у п. 1.12.3 Інструкції №512/5 передбачено, що постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження (крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) складаються за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру

Крім того, слід зазначити, що п. 1.5.2 Інструкції №512/5 передбачає, що акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події: а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт; б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції; в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються); г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта; ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень п. 4.2 Інструкції №512/5 опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності. Після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані: а) назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); б) якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; в) якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; г) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; е) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі. Акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті. Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю боржника або його представника, акт опису та арешту майна складається в двох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а другий видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 державного виконавця від 14.09.2015 містить всі необхідні дані на обовязковість яких вказують наведені вище норми. При цьому використання бланку ОСОБА_1 опису й арешту майна, затвердженого Інструкцією №74/5, як способу оформлення вказаного документу, не нівелює змісту вказаного ОСОБА_1 та виконання дій державного виконавця щодо виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження №47887827.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України надає право кожній особі, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду.

Суд звертає увагу на те, що згідно з вищевказаними нормами права, та, виходячи із специфіки завдання адміністративного судочинства, особа має право звернутись за судовим захистом до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (субєкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відтак, статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено право особи на судовий захист, відповідно до якого кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Таким чином, право на судовий захист має лише та особа, яка є субєктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, позивач має довести факт порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень.

Таким чином, у даній адміністративній справі, насамперед, підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів Позивача з боку Відповідача (внаслідок вчинення оскаржуваних дій).

Частиною 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова