Справа № 804/9459/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р. справа № 804/9459/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

в с т а н о в и в:

29.07.2015 року Військова академія (м. Одеса) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 витрати, повязані з його утриманням у вищому навчальному закладі, в сумі 45 952 грн. 29 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до наказу № 369-А від 29.07.2013 року був зарахований курсантом на 1-й курс навчання до Військової академії (м. Одеса), напрям підготовки: «Автомобільний транспорт», спеціальність: «Автомобілі та автомобільне господарство», спеціалізація: «Автомобільна техніка військ для Міністерства оборони України». Згідно наказу № 165 від 29.07.2013 року солдата запасу ОСОБА_1 призначено курсантом першого курсу Військової академії факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення, зараховано до списків особового складу академії та на всі види забезпечення за курсантськими нормами, а також встановлено оклад у розмірі 154 грн. Відповідно до вимог п.п. 15, 16 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 р., 03.09.2012 р. між Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії (м. Одеса) генерал-майора ОСОБА_2 та курсантом ОСОБА_1 укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант». Згідно вказаного контракту, відповідач зобов'язувався, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, чи у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу за власним бажанням, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з його утриманням під час проходження військової служби (навчання). Наказом начальника Військової академії № 16-ПМ від 27.05.2015 р. з дозволу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, доведеного телеграмою від 19.05.2015 р. № 10299, та на підставі рішення Вченої ради Військової академії від 27.04.2015 р., у відповідності до п. 3.2 наказу Міністра оборони України № 490 від 24.12.1997 р. "за недисциплінованість", відповідач відрахований з Військової академії та звільнений з військової служби в запас відповідно ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" за ч. 6 та ч. 8 п. "е" (через службову невідповідність). 27.05.2015 р. ОСОБА_1 як такого, що відслужив встановлені терміни строкової військової служби, виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено у розпорядження військового комісара Новомосковського-Магдалинівського ОМВК Дніпропетровської області для постановки на військовий облік (наказ начальника Військової академії № 109 від 27.05.2015 р.), проте, витрати на його навчання в Військовій академії в добровільному порядку відповідач не відшкодував (а.с. 2-5).

Ухвалою суду від 03.08.2015 р. за даним адміністративним позовом відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено її до судового розгляду (а.с. 1).

В судове засідання 29.09.2015 р. сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, не зявились. Представник позивача за довіреністю майор юстиції ОСОБА_3 16.09.2015 року, та повторно - 18.09.2015 року надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 30-35). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.

За викладених обставин, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до наказу начальника Військової академії № 369-А від 29.07.2013 року ОСОБА_1 зараховано курсантом на 1-й курс денної форми навчання до Військової академії (м. Одеса), напрям підготовки: «Автомобільний транспорт», спеціальність: «Автомобілі та автомобільне господарство», спеціалізація: «Автомобільна техніка військ для Міністерства оборони України» (а.с. 6). Крім того, на підставі наказу № 165 від 29.07.2013 року, з 29 липня 2013 року відповідача зараховано до списків особового складу Військової академії (м. Одеса) та поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами, а також встановлено оклад у розмірі 154 грн. (а.с.7).

29.07.2013 року між ОСОБА_1 та Військовою академією (м. Одеси) укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України на час навчання до випуску та присвоєння військового звання «лейтенант» (а.с.8).

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) №16-ПМ від 27.05.2015 року та на підставі рішення Вченої ради Військової академії (м. Одеса) відповідач відрахований та звільнений з лав Збройних Сил України в запас (а.с. 9-10).

27.05.2015 р. ОСОБА_1 як такого, що відслужив встановлені терміни строкової військової служби, виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено у розпорядження військового комісара Новомосковського-Магдалинівського ОМВК Дніпропетровської області для постановки на військовий облік (наказ начальника Військової академії № 109 від 27.05.2015 р.) (а.с. 11).

Згідно довідки-розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Військовій академії з 29.07.2013 р. по 27.05.2015 р., їх вартість складає 45 952 грн. 29 коп. (а.с.12 ).

Враховуючи те, що відповідач не відшкодував витрати на навчання у Військовій академії в добровільному порядку, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов'язаних.

Частиною 1 ст. 25 вищевказаного закону передбачено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад'юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "й" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов'язаних із утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства оборони України особи, яка в подальшому була звільнена з військової служби у запас через недисциплінованість та небажання продовжувати навчання.

Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства оборони України (далі - Порядок № 964) затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства оборони України» від 12.07.2006 № 964.

Відповідно до п. 3 Порядку № 964, відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

За приписами п. 4 Порядку № 964, відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

При цьому, п. 7 Порядку № 964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України» та Статуту Військової академії (м. Одеса), академія входить до складу Збройних Сил України і підпорядкована Міністерству оборони України.

Статтею 15 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, Військова академія є структурним підрозділом в системі Збройних Сил України, та уповноважена центральним органом виконавчої влади (Міністерством оборони України) виконувати повноваження по відшкодуванню вищезазначених витрат.

Відповідно до довідки-розрахунку вартості харчування, довідки з розрахунку вартості комунальних послуг, грошового забезпечення, витрат на медикаменти та речового майна, наданих позивачем до суду, загальна сума витрат на утримання відповідача за період 29.07.2013 року по 27.05.2015 року складає 45 952 грн. 29 коп. (а.с. 12-18 ).

Витрати відшкодовуються згідно з контрактом про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, центральним органом виконавчої влади - Міністерством оборони України та особою.

Оскільки відповідача звільнено за пунктом "е" ч. 6 та ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" (через службову невідповідність), що підпадає під п.п. 5. п.1 Контракту, виходячи з формулювання причин звільнення, він повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання. Проте, зазначені витрати станом на час розгляду справи відповідачем добровільно не відшкодовано.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач, якого звільнено з військової служби у запас за пунктом "е" ч. 6 та ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" (через службову невідповідність), зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства оборони України, а саме, в Військовій академії (м. Одеса).

Відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 6 ст. 128, ст. ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Військової академії (м. Одеса) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, повязані з його утриманням у Військовій академії (м. Одеса) в сумі 45 952 грн. 29 коп. (сорок пять тисяч девятсот пятдесят дві гривні двадцять девять копійок), а також судовий збір в сумі 182 грн. 70 коп. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь державного бюджету (на р/р 7468 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, МФО 805012, ОКПО 0857146) судовий збір у розмірі 1 644 грн. 30 коп. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_5