Справа № 2а/1770/3034/2011
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/1770/3034/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля Д.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" лютого 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

при секретарі Феськовій М.Ю. ,

за участю апелянта та його представника, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" липня 2011 р. у справі за позовом Зарічненського РВ УМВС України в Рівненській області до ОСОБА_3 про затримання в адміністративному порядку та поміщення до пункту тимчасового тримання іноземців ,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2011 року Зарічненський РВ УМВС України в Рівненській області звернувся до суду з позовом до громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Азейбарджан про його видворення за межі України в примусовому порядку, затримання та тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Позивач свої вимоги мотивував тим, що відповідач проживає в Україні без документів на право проживання в Україні, вказаними діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 203 КУпАП. Крім того, ОСОБА_3 ухиляється від виїзду з України після прийняття рішення про видворення його за межі держави у добровільному порядку.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 липня 2011 року позов задоволено. Зобов'язано затримати та тримати в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Азейбарджан на період необхідний для підготовки видворення за межі території України.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову. Зазначає, що місцевий адміністративний суд не взяв до уваги положення Європейської Конвенції про захист прав особи та осоновоположних свобод та Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" і не встановив, чи дійсно ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_4 Федерації, який може бути видворений у цю країну без зволікань і утримання його в умовах позбавлення свободи понад розумні строки. Посилається на те, що суд розглянув справу за його відсутності на підставі розписок, що він не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності та згоди на поміщення в пункт тимчасового тримання іноземців, при тому, що правові наслідки підписання таких заяв йому не були роз"яснені, а це було зроблено для спрощення прийняття судом рішення про затримання з метою видворення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що 03.11.2010 року працівниками міліції в ході профілактичного відпрацювання смт. Зарічне, щодо протидії нелегальної міграції, було затримано громадянина ОСОБА_3 без паспортного документа, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 203-1 КУаАП.

Як було з"ясовано, ОСОБА_3 відбував кримінальне покарання в Миколаївській ВК-50 Львівської області у вигляді позбавлення волі з 31.05.2007 року по 27.10.2010 року. Також, ОСОБА_3 раніше був судимий до умовної міри покарання. По обліках ВІТ УМВС "Розшук", ВГІРФО УМВС "Іноземець" та "Адмінпрактика" не значився.

З урахуванням зазначеного та відсутності у ОСОБА_3 певної мети перебування в Україні, законних джерел для існування, позивач просив видворити його за межі України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки у відповідності до Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" ОСОБА_3, грубо порушив законодавство про правовий статус іноземців та ухилився від виконання прийнятого рішення про видворення з України.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.5 (1) f ) Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено: 1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом і в таких випадках:

f ) законний арешт або затримання особи, здійсненні з метою запобігання її незаконному в"їзду в країну, чи особи, щодо якої вживаються заходи з метою департації або екстрадиції.

Згідно Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Особа без громадянства - особа, яку жодна держава відповідно до свого законодавства не вважає своїм громадянином.

Паспортний документ - національний паспорт або документ, який його заміняє.

Відповідно до приписів ч.8 ст.32 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та п.5 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 року №1110 слідує, що саме на органах внутрішніх справ лежить завдання щодо встановлення осіб, поміщених до пункту перебування, та оформлення їм паспортних документів, інше.

Відповідно до ч.1 ст.11 Федерального Закону Росії, Про порядок виїзду із ОСОБА_4 Федерації та в"їзду до ОСОБА_4 Федерації", прийнятого Державною Думою 18.07.1996 року "У випадку, якщо громадянин ОСОБА_4 Федерації втратив паспорт, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт моряка проза межами ОСОБА_4 Федерації, відповідним дипломатичним представництвом чи консульською установою ОСОБА_4 Федерації або представництвом федерального органу виконавчої влади, що відає питаннями закордонних справ, що находяться в межах прикордонної території, в тому числі в пункті пропуску через державний кордон ОСОБА_4 Федерації, йому видається тимчасовий документ, що засвідчує його особу та дає право на в"їзд (повернення) у ОСОБА_4 Федерацію".

ОСОБА_3 Руслан огли, ІНФОРМАЦІЯ_3, народився у м. Акстафа в Азейбарджані. Проживав з 1991 року у Ставропільському краї ОСОБА_4 Федерації. У 1999 році переїхав в Україну. До 2004 року проживав у ІНФОРМАЦІЯ_4. У 2004 - 2007 роках проживав у ІНФОРМАЦІЯ_5. Має сина ІНФОРМАЦІЯ_6, мати громадянка України - ОСОБА_5, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_7. Був засуджений, відбував реальну міру покарання з 31.05.2007року по 27.10.2010 року. Звільнений умовно-достроково на підставі рішення Миколаївського районного суду від 19.10.2010 року. Після звільнення проживав у ІНФОРМАЦІЯ_8.

У постанові суду першої інстанції вказано, що ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_6 Федерації, проте документальних підтверджень цього не має. Разом з тим, документально підтверджено, що ОСОБА_3 є особою без громадянства та не підтверджено його належність до громадянства ОСОБА_4 Федерації.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам вищезазначених норм, оскільки суд не встановив, чи дійсно ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_4 Федерації, який може бути видворений у цю країну без зволікань і необхідності тримання його в умовах позбавлення свободи понад розумні строки.

Крім того, пунктом 27 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №1 від 25.06.2009 року "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні", роз'яснено, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про видворення за межі України; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про видворення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що такі особи будуть ухилятися від виїзду. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття указаними органами рішення про видворення іноземця чи особи без громадянства.

Розглядаючи адміністративний позов щодо примусового видворення, суд першої інстанції не врахував проміжок часу між звільнення ОСОБА_3 з місць позбавлення волі до складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.203 КпАП України. Суд обмежився надрукованою машинописним текстом і підписаною ОСОБА_3 заявою, яку надано суду працівниками райвідділу, про розгляд справи в його відсутність та за такою ж формою, розпискою про те, що він не заперечує проти поміщення його в пункт тимчасового тримання іноземнців.

Послідуюче ствердження ОСОБА_3 про те, що правові наслідки підписання таких заяв йому не були роз"яснені, він вважав, що вказані дії проводились з приводу вироблення документів для проживання в Україні і що все це робилося для спрощення прийняття судом рішення про затримання з метою видворення - не спростовані відповідачем.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції повинен був врахувати вищенаведене.

Оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, то вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.195,196,198, 202, 205,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" липня 2011 р. скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити Зарічненському РВ УМВС України в Рівненській області в задоволенні позову до ОСОБА_3 про затримання та поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства для оформлення документів на примусове видворення за межі держави.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 14 лютого 2012 року.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_7 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Зарічненський РВ УМВС України в Рівненській області вул.Центральна 63,смт.Зарічне,Рівненська область,34000

3- відповідачу ОСОБА_3 вул.Центральна 199,смт.Зарічне,Рівненська область,34000