Справа № 810/4251/15
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/4251/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м. Київ 810/4251/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області до Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій.

Суть спору: Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій у сумі 2 903, 96 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» підлягають відшкодуванню витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, що призначені на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Враховуючи те, що відповідачем вищевказані витрати за червень-серпень 2015 року в розмірі 2 903, 96 грн. відшкодовані не були, позивач просить стягнути їх в примусовому порядку.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав на те, що у Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» відсутня заборгованість перед Управлінням Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за червень-серпень 2015 року в сумі 2 903, 96 грн., оскільки відповідач належним чином здійснює оплату відповідних платежів, що підтверджується платіжними дорученнями, належним чином засвідчені копії яких долучені до письмових заперечень останнього.

Також, до вищевказаного клопотання долучено документ по справі.

Враховуючи обмежені строки розгляду справи, недопущення їх порушення та безпідставного затягування вирішення спору, приймаючи до уваги, що наявні в матеріалах справи докази в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, а сторони є належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 р. № 1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» є юридичною особою та зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області як платник єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були складені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якими відповідачеві визначено суму витрат по пільговим пенсіям, яка підлягає до сплати за червень-серпень 2015 року в сумі 2 903, 96 грн.

Вищевказані розрахунки були отримані відповідачем 05.06.2015 та 06.07.2015, що підтверджується рекомендованими повідомленнями з відміткою про вручення.

У зв’язку з тим, що відповідачем не було самостійно сплачено вищевказану заборгованість по виплаті та доставці пільгових пенсій, позивач звернувся до суду з вимогою про примусове стягнення боргу, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. На момент набрання чинності Законом України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регулювалось Законом України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР.

Пунктом 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Отже, відповідач є платником збору на обов’язкове державне пенсійне забезпечення.

Абзацом 3 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» ставка на обов'язкове державне пенсійне страхування становить 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Таким чином, вищенаведені положення дають підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів «б»-«з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покриваються підприємствами та організаціями. При цьому, обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» (постанови Верховного Суду України від 25.09.2012 року за № 26457845 та № 26457792)

Згідно з ст. 1 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» страхові внески – це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов’язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Отже, оскільки кошти, які сплачуються суб’єктами господарювання на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є збором на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, вказані кошти є страховими внесками, у розумінні Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Щодо порядку відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, то він встановлений в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663 (надалі-Інструкція).

Відповідно до абз. 2 п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Відповідно до п. 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно з п. 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Як вбачається з письмових заперечень відповідача, останній зазначає про те, що у ОП «Броварипромжитлобуд» відсутня заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за червень-серпень 2015 року, оскільки відповідач належним чином здійснює оплату відповідних витрат.

На підтвердження своєї правової позиції, відповідачем було долучено платіжні доручення про оплату фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з січня по серпень 2015 року, а саме : № 45 від 22.01.2015 на суму 3 565, 79 грн., № 59 від 12.02.2015 на суму 1 564, 11 грн., № 65 від 24.02.2015 на суму 2 000, 00 грн., № 82 від 19.03.2015 на суму 948, 80 грн., № 105 від 17.04.2015 на суму 948, 00 грн., № 126 від 21.05.2015 на суму 891, 84 грн., № 139 від 24.06.2015 на суму 1 006, 14 грн., № 152 від 20.07.2015 на суму 948, 91 грн., № 3 від 21.08.2015 на суму 948, 91 грн.

Дослідивши вищезазначені платіжні доручення, суд дійшов висновку, що вказані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують належне виконання відповідачем обов’язку щодо сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, в тому числі і за червень-серпень 2015 року.

Проте, як вбачається з наданих позивачем карток особового рахунку ОП «Бровапромжитлобуд» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, сплачені за вищезазначеними платіжними дорученнями кошти, були враховані позивачем в погашення заборгованості за попередні періоди в порядку календарної черговості, з огляду на що суд зазначає таке. Аналізуючи зміст положення п. 6.7 Інструкції, суд дійшов висновку про те, що на підприємство покладається обов'язок відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, щомісяця до 25-го числа.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 п. 10.11 Інструкції встановлено, що у разі, коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно із пунктом 1.3 Інструкції страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Попередньо судом було зазначено про те, що фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій є саме страховими внесками в розумінні ст. 1 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», оскільки законодавчо віднесені до збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, відповідно до п. 10.11 Інструкції, у разі сплати поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу в рахунок сплати недоїмки у порядку календарної черговості їх виникнення.

За таких обставин, здійснюючи перерозподіл коштів в рахунок погашення заборгованості в порядку календарної черговості їх виникнення, відповідні УПФУ діють у відповідності до Інструкції.

Отже, сплачені підприємствами кошти зараховуються в рахунок погашення заборгованості в порядку календарної черговості їх виникнення, тобто за минулий період.

Відповідно до п. 1.3 Порядку встановлено, що облік надходження сум платежів ведеться спеціалістами відділу обліку надходження платежів управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах та районах у містах, а також у містах та районах (далі - органи Пенсійного фонду).

Проведення операцій з обліку сум платежів спеціалістом відділу обліку надходження платежів органів Пенсійного фонду здійснюється в автоматичному режимі в хронологічному порядку за датами здійснення операцій на підставі документів, які підтверджують правильність та своєчасність цих операцій.

Згідно з п.2.1 Порядку органи Пенсійного фонду для ведення обліку сум платежів одержують документи від органів Державного казначейства України, платників, банків та інших органів відповідно до чинного законодавства України.

Підпунктом «б» п. 2.2 Порядку встановлено, що документами, на підставі яких здійснюється облік сум нарахованих платежів шляхом занесення інформації про суми, що підлягають сплаті платниками, до карток особових рахунків платників, є розраховані відповідним органом Пенсійного фонду: вимога про сплату недоїмки; рішення органу Пенсійного фонду про застосування штрафів та пені; рішення про скасування або зміну раніше прийнятого рішення про нарахування сум штрафів та пені або вимоги про сплату недоїмки внаслідок їх оскарження до органів Пенсійного фонду у встановленому порядку; розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій; повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Положеннями п. 2.5 Порядку встановлено, що інформація про надходження сум платежів заноситься до карток особових рахунків платників не пізніше наступного робочого дня з моменту одержання документів, що підтверджують їх сплату (п. 2.5 розд.2 Порядку № 21-2).

Згідно з п.п.3.1-3.3 Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів автоматично формуються картки особових рахунків платників на підставі документів, зазначених у розділі II цього Порядку. Для обліку платежів, контроль за нарахуванням та сплатою за якими покладено на органи Пенсійного фонду, є такі форми карток особових рахунків платників: зокрема, № 6 Картка особового рахунку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. У картках особових рахунків платників, передбачених пунктом 3.2 цього розділу, відображаються дані про платника, його ознака та інформація про стан розрахунків (суми нарахованого та сплаченого платежу, суми боргу або надміру сплачені) та інше.

Відповідно до п.п. 5.1-5.3 Порядку облік надходження сум платежів до органів Пенсійного фонду в картках особових рахунків платників проводиться на підставі документів, зазначених у пункті 2.4 розділу II цього Порядку. Для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників за видами платежів органи Пенсійного фонду проводять облік надходження сум платежів згідно з їх призначенням. Показники про надходження сум платежів повинні бути відображені в картках особових рахунків платників.

При обробці документів про сплату сум платежів в автоматичному режимі платіж заноситься до картки особового рахунку платника, який відповідає його виду та рахунку, відкритому відповідним органом Пенсійного фонду для його зарахування. Відповідальною особою, яка проводить їх обробку, за зовнішніми ознаками перевіряються дані заповнення реквізиту «Призначення платежу».

Пунктом 5.4 Порядку визначено, що операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів.

Судом встановлено, що згідно із карткою особового рахунку ОП «Броварипромжитлобуд» за період з 01.01.2015 по 21.09.2015, станом на 25.05.2015 відповідач мав заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 8 265, 68 грн., яка утворилась у зв’язку з тим, що ОП «Броварипромжитлобуд», починаючи з січня 2011 року не в повному обсязі відшкодовувало УПФУ в м. Броварах та Броварському районі Київської області суму відповідних витрат. Як вбачається з вищевказаної карти особового рахунку, сплачені позивачем суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 2 903, 96 грн., відповідно до платіжних доручень № 139 від 24.06.2015 на суму 1 006, 14 грн., № 152 від 20.07.2015 на суму 948, 81 грн., № 3 від 21.08.2015 на суму 948, 91 грн., були спрямовані позивачем на погашення заборгованості за попередні періоди, що узгоджується з вимогами п.5.4 Порядку. Станом на 25.08.2015 р. сума заборгованості відповідача по відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, з урахуванням вказаним оплат складає 4 580, 63 грн.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки відповідач не надав суду докази, які б спростовували вимоги позивача та підтверджували відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в добровільному порядку в розмірі 2 903, 96 грн., суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача.

У зв’язку з цим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.