Справа № 521/16395/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 р.м. ОдесаСправа № 521/16395/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Маркарова С.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести перерахунок щомісячного грошового утримання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо відмови провести перерахунок розміру довічного грошового утримання на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за 2012-2013 роки про заробітну плату працюючого на відповідній посаді судді, зобов'язати Управління здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про заробітну плату працюючого судді на відповідній посаді та починаючи з 01.08.2015 року у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, що на день розгляду справи становить 18 635,40 грн. щомісячного грошового утримання та зобов'язати Управління здійснювати перерахунок щомісячного грошового утримання згідно визначених законом змін розміру мінімальної заробітної плати та їх щорічної поетапної кількості.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач відповідно до постанови Верховної Ради України від 16 березня 2006 року № 3567-1V є суддею Малиновського районного суду міста Одеси у відставці з 18.04.2006 року. 03.06.2013 року Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України ( конституційності ) окремих положень статті 2 абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці ) ухвалив рішення, яким скасував обмежену базу для нарахування суддям щомісячного грошового утримання, скасував всі обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, ці обмеження визнані неконституційними. Позивач 20.09.2013 року звернувся в Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси із заявою про проведення перерахунку його довічного грошового утримання у відповідності до названого вище рішення Конституційного Суду України, починаючи з 01.01.2012 року. Проте Управління відмовило йому у проведенні перерахунку довічного грошового утримання, оскільки не вбачало підстав для проведення заявленого позивачем перерахунку.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси провести перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці за період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року залишено без розгляду.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року в іншій частині задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці. Суд визнав неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за період з 01.10.2013 року по 31.12.2013 року. Зобов'язав Управління здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про заробітну плату працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 01.08.2015 року у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, що на день ухвалення рішення становить 18635 грн. 40 коп. Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси здійснювати перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 згідно визначених законом змін розміру мінімальної заробітної плати та їх щорічної поетапної кількості.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач відповідно до постанови Верховної Ради України від 16 березня 2006 року № 3567-1V є суддею Малиновського районного суду міста Одеси у відставці та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, отримує довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

03.06.2013 року Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2 абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) ухвалив рішення, яким скасував обмежену базу для нарахування суддям щомісячного грошового утримання, скасував всі обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, ці обмеження визнані неконституційними.

20.09.2013 року позивач звернувся в Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси із заявою про приведення його грошового утримання судді у відставці у відповідність до рішення Конституційного Суду України, однак Управління відмовило йому у проведенні такого перерахунку, посилаючись на відсутність підстав відповідно до ч. 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» для проведення перерахунку грошового утримання судді суду загальної юрисдикції у відставці.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на проведення йому перерахунку довічного грошового утримання гарантується Конституцією та Законами України, тому відмова Управління у здійсненні перерахунку грошового утримання є протиправною.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (в редакції, яка діяла з набранням чинності цим Законом) судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Довічне грошове утримання виплачується за останнім місцем роботи.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VІ, який набрав чинності з 01.10.2011 року, частину третю і п'яту статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина 5 статті 138 Закону).

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 визнані такими, що не відповідають Конституції України частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

В пункті 4 резолютивної частини цього рішення також зазначено, що воно має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Ухвалюючи Рішення, Конституційний Суд України врахував попередні позиції стосовно гарантій незалежності суддів, згідно з якими «визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя».

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Наведене узгоджується з положеннями Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Пунктом 8 Рішення № 3-рп/2013 Конституційний Суд України визначив, що частина 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону №3668-VІ, суперечить Конституції України та не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції до змін, внесених Законом №3668-VІ.

Таким чином, оскільки право на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді без обмеження граничного розміру виникає з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що у позивача виникло право на перерахунок свого призначеного щомісячного грошового довічного утримання з дня ухвалення вказаного Рішення.

Також, враховуючи положення ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що обов'язок відповідача щодо проведення позивачу перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці виник з 01.10.2013 року, тобто з першого числа наступного місяця після звернення позивача із відповідною заявою, тому відмова Управління у проведенні цього перерахунку є безпідставною та суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги вірно врахував всі обставини справи із правильним застосуванням до спірних правовідносин норм права, отже дійшов правильного висновку про наявність підстав для здійснення позивачу перерахунку щомісячного грошового утримання та наявність обов'язку Управління здійснювати перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно визначених законом змін розміру мінімальної заробітної плати та їх щорічної поетапної кількості.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

В.Л. Романішин