Справа № 803/2722/15
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Справа № 803/2722/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Веремчуку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій і бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" ОСОБА_2 (уповноважена особа ФГВФО, відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО, Фонд, відповідач-2) про визнання дій і бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (ПАТ "Міський комерційний банк", Банк) укладено договір банківського рахунку № 01 від 08 травня 2014 року, станом на 02 червня 2015 року залишок коштів на якому становить 200 050 грн. 79 коп.

З 21 листопада 2014 року у вказаному ОСОБА_3 запроваджено тимчасову адміністрацію, та призначено уповноважену особу ФГВФО та з 20 березня 2015 року розпочата процедура ліквідації ОСОБА_3.

24 лютого 2015 року, 30 березня 2015 року позивач звертався до уповноваженої особи ФГВФО із письмовими заявами про включення його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Міський комерційний банк" за рахунок ФГВФО, проте, відповідач-1 не включив його до такого реєстру, натомість по телефону представник Фонду повідомив ОСОБА_1 про включення його вимог до сьомої черги вимог кредиторів ОСОБА_3.

Позивач вважав, що мав право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проте, відповідач - уповноважена особа ФГВФО ОСОБА_2 безпідставно не включив його до переліку вкладників ПАТ "Міський комерційний банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Керуючись наведеним позивач просив визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" ОСОБА_2 та Фонду щодо невключення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Міський комерційний банк" за рахунок Фонду вимоги ОСОБА_1 в сумі 200 000 грн. згідно із договором банківського рахунку № 01 від 08 травня 2014 року; визнати протиправною та скасувати відмову уповноваженої особи ФГВФО ОСОБА_2 та Фонду у включенні позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Міський комерційний банк" за рахунок Фонду вимоги ОСОБА_1 в сумі 200 000 грн. згідно із договором банківського рахунку № 01 від 08 травня 2014 року; зобовязати уповноважену особу ФГВФО ОСОБА_2 включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Міський комерційний банк" за рахунок Фонду вимоги ОСОБА_1 в сумі 200 000 грн. згідно із договором банківського рахунку № 01 від 08 травня 2014 року та подати таку інформацію на затвердження Фондом; зобовязати ФГВФО включити до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Міський комерційний банк" за рахунок Фонду вимоги ОСОБА_1 в сумі 200 000 грн. згідно із договором банківського рахунку № 01 від 08 травня 2014 року.

Відповідно до письмових заперечень проти адміністративного позову від 09 жовтня 2015 року № 23/10203 (а.с. 55-56) відповідач-1 його вимог не визнав, посилаючись на те, що у звязку із виникненням необхідності перевірки дій працівників ПАТ "Міський комерційний банк" щодо здійснення ряду операцій на їх правомірність до правоохоронних органів було подано заяву про вчинення злочину, а виплати коштів з рахунків вкладників, в тому числі і ОСОБА_1, тимчасово заблоковано.

З наведених підстав також просив зупинити провадження в даній адміністративній справі до вирішення правоохоронними органами питання щодо законності дій працівників ПАТ "Міський комерційний банк" в частині зарахування коштів на рахунки осіб. Ухвалою суду від 12 жовтня 2015 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено.

Також просив розгляд справи провести в закритому судовому засіданні у звязку із тим, що рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Відповідно до частини третьої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито. Суд ухвалою може оголосити судове засідання або його частину закритими з метою нерозголошення державної чи іншої таємниці, що охороняється законом, захисту особистого та сімейного життя людини, в інтересах малолітньої чи неповнолітньої особи, а також в інших випадках, установлених законом.

В мережі Інтернет на офіційному веб-сайті ФГВФО (http://www.fg.gov.ua) міститься інформація про віднесення ПАТ "Міський комерційний банк" до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада № 732, а отже така інформація не є таємницею в розумінні статті 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність", тому у суду відсутні підстави для розгляду даної справи в закритому судовому засіданні.

Відповідно до письмових заперечень проти адміністративного позову, які надійшли до суду 12 жовтня 2015 року (а.с. 68-70), відповідач-2 його вимог не визнав керуючись наступним.

Згідно із частиною пятою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. При цьому, перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, формує уповноважена особа ФГВФО, як це визначено частиною першою статті 27 цього ж Закону.

У переданий відповідачем-1 перелік вкладників ПАТ "Міський комерційний банк" позивача включено не було, у звязку із чим останнього не було включено і до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Міський комерційний банк" за рахунок Фонду. Додаткова інформація про вкладників уповноваженою особою ФГВФО ОСОБА_2 Фонду не надавалась.

Отже, Фонд жодним чином не порушив прав позивача, неправомірних дій або бездіяльності по відношенню до останнього не вчиняв, у звязку із чим просив в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання не прибув, в письмовому клопотанні від 05 жовтня 2015 року просив розгляд справи здійснювати за його відсутності і відсутності позивача (а.с. 39).

Відповідач-1 в судове засідання також не прибув, в письмових запереченнях проти адміністративного позову просив справу розглядати за відсутності його представника (а.с. 56).

Відповідач-2 в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 54), про причини неприбуття суду не повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Частиною першою статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки представником позивача, відповідачем-1 заявлено письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а справу можливо розглянути на підставі наявних у ній доказів без участі відповідача-2, суд дійшов висновку, що дану справу можливо розглянути за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами у відкритому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Так, судом встановлено, що 08 травня 2014 року між ПАТ "Міський комерційний банк" та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку № 01, відповідно до умов якого Банк відкрив клієнту поточний рахунок у валюті гривня № 01 та зобовязався надавати комплекс послуг по розрахунково-касовому обслуговуванню (а.с. 7-8).

Як слідує із виписки по особовому рахунку № 01, за період з 08 травня 2014 року по 02 червня 2015 року залишок коштів на вказаному рахунку становить 200 050 грн. 79 коп. (а.с. 10).

Судом також встановлено, що постановою правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 732 ПАТ "Міський комерційний банк" віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 31), рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 листопада 2014 року № 124 розпочато з 21 листопада 2014 року процедуру виведення ПАТ "Міський комерційний банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_4 (а.с. 32).

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 36 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Міський комерційний банк" по 20 березня 2015 року включно, продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_5 по 20 березня 2015 року (а.с. 33).

23 лютого 2015 року позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_5 із заявою про включення його у списки осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду (а.с. 11). Також із аналогічною заявою позивач повторно звернувся до уповноваженої особи ФГВФО ОСОБА_2 (а.с. 13). Листом від 03 червня 2015 року № 13.4/8650 відповідач-1 повідомив, що ним вживаються усі необхідні заходи щодо захисту прав і законних інтересів вкладників ОСОБА_3, зміцнення довіри до банківської системи, забезпечення ефективної процедури ліквідації ОСОБА_3 (а.с. 9).

Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 187 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" (а.с. 34), рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року № 64 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Міський комерційний банк" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 20 березня 2015 року та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" ОСОБА_2 строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року (а.с. 35).

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 2 вказаного Закону вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно із частинами першою, другою статті 26 цього ж Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Частинами першою пятою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку). Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами частин першої третьої статті 28 вказаного Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своєму офіційному веб-сайті про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до частини першої, четвертої статті 44 зазначеного Закону Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Крім того, розділом ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860), врегульована діяльність уповноваженої особи Фонду при здійсненні відшкодувань коштів за вкладами.

Так, відповідно до пунктів 3 6 розділу ІІІ вказаного Положення Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку. Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Аналіз вказаних нормативно-правових актів дає суду підстави прийти до висновку, що позивач ОСОБА_1 є вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відтак, у звязку із прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду.

При цьому, відповідач уповноважена особа ФГВФО ОСОБА_2 був зобов'язаний скласти реєстр (перелік) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (включивши у такий перелік позивача) та подати такий реєстр виконавчій дирекції Фонду для його затвердження.

Всупереч вимогам частини другої статті 71 КАС України, відповідач уповноважена особа Фонду ОСОБА_2 не надав суду доказів виконання зазначеного обовязку.

Крім того, відповідачами не надано суду доказів на підтвердження того, що кошти позивача за вказаним вкладом не підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Суд також звертає увагу, що за приписами статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів, зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в той час як позивач не є кредитором, а підлягає включенню до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Посилання відповідача-1 на проведення перевірки щодо законності здійснення операцій про зарахування коштів працівниками ПАТ "Міський комерційний банк", судом до уваги не взято, оскільки Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не визначено таких підстав для невключення позивача до переліку вкладників, як проведення перевірки правоохоронними органами щодо встановлення факту зловживання службовим становищем працівниками банку.

Також судом враховано, що відповідачем-1 не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність підстав для віднесення позивача до вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", або інших підстав, які б зумовлювали неможливість включення позивача до переліку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок коштів Фонду.

Відтак, з наведених вище підстав позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" ОСОБА_2 та зобовязання його вчинити дії підлягають задоволенню шляхом прийняття постанови про визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" ОСОБА_2 щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та про зобовязання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" ОСОБА_2 вчинити дії щодо включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Міський комерційний банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, та подачі до Фонду додаткової інформації про вкладника позивача.

Разом з тим, позовні вимоги до Фонду задоволенню не підлягають, оскільки позивач із Фондом у правовідносини не вступав, право позивача на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду порушено бездіяльністю уповноваженої особи ФГВФО ОСОБА_2, а не діями Фонду.

Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправною та скасування відмови уповноваженої особи ФГВФО ОСОБА_2 та Фонду у включенні позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Міський комерційний банк" за рахунок Фонду, оскільки позивачем не надано доказів (рішень, повідомлень тощо) на підтвердження тієї обставини, що позивачу було відмовлено саме у включенні до такого реєстру вкладників.

Керуючись частиною першою статті 41, частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" ОСОБА_2 щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" ОСОБА_2 вчинити дії щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, та подачі до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про вкладника ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 16 жовтня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова