Справа № 2а-16821/10/2670
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

10 березня 2011 року 11:47 № 2а-16821/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Маруліної Л.О., при секретарі судового засідання Крупічко Ю.Ю. розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доКиївського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України Житлової комісії Генерального Штабу Збройних Сил України
проВизнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії
за участю:
позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Сидоренка А.С.,

представника відповідача-1: Войтюк Т.Ф.,

представника відповідача-2: Граждан О.В.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАСУ в судовому засіданні 10.03.2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст складено і підписано 14.03.2011 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (далі Відповідач-1), Житлової комісії Генерального Штабу Збройних Сил України (далі Відповідач-2) про визнання дій протиправними, скасування рішення (протокол 2) від 20.10.2010 року та зобов`язання вчинити дії ( з урахуванням уточнених позовних вимог від 10.03.2011 року).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2010р. відкрито провадження в адміністративній справі №2а-16821/10/2670.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2011 р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 10.03.2011 р. сторони прибули.

Позивач позов підтримує в повному обсязі. Позовні вимоги вмотивовує тим, що відповідно до Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а в його випадку це дата 25.10.1989 р.

Відповідачі проти позову заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях від 02.03.2011 року, від 10.03.2011 р. та поясненнях щодо правомірності дій під час прийняття оскаржуваного рішення.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач, після закінчення у 1984 році Київського вищого військового інженерного училища зв`язку імені ОСОБА_2 , проходив службу в Збройних Силах України та наказом Міністра оборони України від 10.11.2008 року №922 звільнений з дійсної військової служби в запас за ст. 63 п.п. «в»(за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби офіцерським складом Збройних Сил України з правом носіння військової форми одягу.

Відповідно до довідки Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України від 23.05.2009 року №115 Позивач перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 (м. Гостомель) з 25.10.1989 року зі складом сім`ї 4 (особи) він, дружина, син 1986 р. н., син 1988 р. н.

Відповідно до витягу з Протоколу №20 від 14.06.2000 року засідання житлової комісії Центрального апарату Міністерства оборони (далі ЦАМО) дружину Позивача ОСОБА_3 зараховано на квартирний облік (загальна черга) у складі сім`ї 4 (чотири) особи вона, чоловік, син 1986 р. н., син 1988 р. н.

За заявою Позивача житловою комісією ЦАМО 12.11.2008 року, відповідно до витягу з протоколу №14, переведено квартирний облік з дружини Позивача на нього та зараховано Позивача складом сім`ї 4 (чотири) особи на квартирний облік з 03.03.1995 року.

Заяву Позивача від 12.10.2010 року щодо перенесення дати постановки його на квартирний облік з 03.03.1995 року на 25.10.1989 року зі складом сім`ї 4 (особи) житловою комісією ЦАМО 20.10.2010 року (витяг з протоколу №2) залишено без задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення Позивача, представника Позивача, представників Відповідачів, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.
Частиною третьою ст. 34 Житлового кодексу України від 30.06.1983 року № 5464-Х (із змінами і доповненнями) передбачено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються, відповідно до ст. 60 Житлового кодексу України, Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Пунктом 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984р. №470 (далі Правила), визначено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

Пунктом 43 Правил передбачено, що громадянинові, який перебуває на квартирному обліку за місцем роботи, черговість на одержання жилого приміщення може бути перенесено на рік, якщо протягом попереднього року за систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського впливу, або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання, за винятком випадку, передбаченого підпунктом 4 пункту 26 цих Правил.

Перенесення черговості на одержання жилого приміщення на рік може бути застосоване також до громадянина, який безпідставно відмовився від наданого жилого приміщення, що відповідає встановленим вимогам і розміру.

Черговість може бути перенесено і в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Рішення про перенесення черговості приймається органами, які винесли рішення про взяття громадянина на квартирний облік.

Абзацом першим пункту першого ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 року №2011-XII (із змінами і доповненнями) (далі Закон №2011-XII) встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу третього пункту першого ст. 12 Закону №2011-XII військовослужбовці (кім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України (абзац сьомий пункту першого ст. 12 Закону №2011-XII).

Пунктом 22 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2006 р. №1081 (далі Порядок №1081) зазначено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Військовослужбовці зараховуються на облік, відповідно до п. 24 Порядку №1081, згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

Відповідно до пункту 26 Порядку №1081, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач проходив військову службу в Гостомельському гарнізоні та перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 (м. Гостомель) з 25.10.1989 року зі складом сім`ї 4 (особи) він, дружина, син 1986 р. н., син 1988 р. н.

В зв`язку з переведенням дружини Позивача для проходження подальшої військової служби до м. Києва та подачею нею заяви про зарахування на квартирний облік складом сім`ї 4 особи (вона, чоловік, син 1986 р. н., син 1988 р. н.), Позивач був зарахований на квартирний облік у складі сім`ї дружини відповідно до витягу з Протоколу №20 від 14.06.2000 року засідання житлової комісії ЦАМО.

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 24.01.2002 року № 31 Позивача призначено на відповідну посаду у Київському гарнізоні, як такого, що житлом не забезпечений.

За заявою Позивача від 06.03.2008 року щодо перенесення дати перебування його та членів сім`ї на квартирному обліку у загальній черзі з 14.06.2000 року на 03.03.1995 року (у відповідності до Наказу МОУ від 06.10.2006 року №577, п.3.7) житловою комісією ЦАМО 12.03.2008 року, відповідно до витягу з протоколу №14, переведено квартирний облік з дружини Позивача на нього та зараховано Позивача складом сім`ї 4 (чотири) особи на квартирний облік з 03.03.1995 року.

Як встановлено в судовому засіданні Позивач на даний час перебуває на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання у гарнізоні міста Києва у загальній черзі з 03.03.1995 року, у списку поза черговиків з 10.11.2008 року як звільнений із військової служби у запас за станом здоров`я.

За заявою Позивача Житловою комісією Генерального штабу Збройних Сих України 20.10.2010 року прийнято рішення у вигляді протоколу №2 про відмову у перенесенні дати квартирного обліку з 03.03.1995 року на дату 25.10.1989 року та залишено дату зарахування Позивачу на обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов не змінною.

Відповідно до абзацу другого п. 1.4 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.10.2006 року №1171/13045 (далі Інструкція №577), військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року N 1865-IV "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Відповідно до пункту першого Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`від 24.06.2004 року №1865-IV (далі Закон №1865-IV), цей Закон набирає чинності з 1 січня 2005 року.

Пунктом другим Прикінцевих положень Закону №1865-IV передбачено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

До введення в дію Законом №1865-IV змін до ст. 12 Закону №2011-XII раніше встановлений законодавством порядок зарахування на облік та отримання житла визначався Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23.12.1992 року №220, яким передбачалося, що військовослужбовці, визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов на загальних підставах відповідно до чинного законодавства та беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини.

Пунктом 2 Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року №20 Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.1995 р. за №43/579 (далі Положення), встановлено, що у випадках, передбачених абзацом четвертим пункту 11 зазначеного Положення, при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше, ніж з дня набрання чинності цим наказом.

Абзацом четвертим пункту 11 Положення передбачено, що військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають на квартирному обліку, при переміщенні по службі на вищу, рівнозначну посаду, а також з вищих посад на нижчі за підставами, передбаченими підпунктами "а", "б" та "д" пункту 36 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу та підпунктами "а" та "б" пункту 27 Тимчасового положення про проходження військової служби прапорщиками та мічманами (затверджені Указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93), пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей зі збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сих України від 20.10.2010 року прийнято в межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством.

Що стосується посилання Позивача на порушення вимог п. 32 Правил, суд зазначає наступне.

Пунктом 32 Правил передбачено, що громадяни, які перебували на квартирному обліку за місцем роботи і перейшли на інше підприємство, в установу, організацію у тому ж населеному пункті (крім зазначених в абзаці другому пункту 16 Правил), беруться на облік за новим місцем роботи, а якщо там не ведеться облік, то у виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання, із збереженням попереднього часу перебування на обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, у випадках:

1) переведення на інше підприємство, в установу, організацію за розпорядженням вищестоящих органів або за рішенням відповідних партійних, радянських, профспілкових та інших органів чи переходу на виборну посаду;

2) звільнення у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників;

3) звільнення у зв`язку зі станом здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи;

4) звільнення у зв`язку з неявкою на роботу внаслідок тривалої тимчасової непрацездатності.

Як встановлено в судовому засіданні, Позивач проходив службу в Гостомельському гарнізоні до 2002 року. Відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 24.01.2002 року № 31 Позивача призначено на відповідну посаду у Київському гарнізоні.

Отже, в даному випадку вимоги п. 32 Правил на Позивача не розповсюджуються, оскільки він був призначений для проходження служби в іншому населеному пункті.

Завданням адміністративного суду є контроль легальності, тобто відповідності рішення суб`єкта владних повноважень вимогам закону щодо процедури прийняття рішення, врахування імперативних вимог чинного законодавства при його прийнятті тощо.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки суд дійшов висновку, що відповідачами доведено правомірність своїх дій під час прийняття оскаржуваного рішення, та ураховуючи, що підстав для скасування рішення житлової комісії судом не встановлено, в задоволені адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна