Справа № 2-а-597/11
Суддя: Літвіненко Т. Я.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2011 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Літвіненко Т.Я. розглянувши в письмовому провадженні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області Манукян Михайла Івановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області Манукян Михайла Івановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві позивач вказує, що 09.12.2010р. він на автомобілі марки «DEWOO LANO», д.н.з. НОМЕР_1 рухався по а/д Р-06 Ульянівка-Миколаїв та на 91 км був зупинений відповідачем. Відносно нього останній склав протокол про адміністративне правопорушення з того приводу, що він в населеному пункті в с. Благодатне начебто рухався зі швидкістю 83 км/год, тобто перевищив дозволену швидкість руху, та виніс постанову, якою на нього було накладено штраф в розмірі 255 грн. З правопорушенням він не погодився, оскільки рухався в межах дозволеної швидкості.

Вважає, що постанова винесена не правомірно, оскільки правопорушення він не скоював.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив задовольнити його.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання листа. Причини неявки не відомі. Клопотання до суду не надходили.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого.

09.12.2010 р. о 15.10 год. відповідачем відносно позивача було складено протокол серії ВЕ1 № 191862 та винесена постанова серії ВЕ № 223892, відповідно до якої ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «DEWOO LANO», д.н.з. НОМЕР_1 на 91 км а/д Р-06 Ульянівка-Миколаїв рухався зі швидкістю 83 км/год, тобто перевищив дозволену швидкість руху, та його за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАп, було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Швидкість руху вимірювалась приладом «Беркут» (а.с. 4,5).

Відповідно до п. 12.4 ПДР України в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за перевищення водіями встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год.

В позовній заяві ОСОБА_1 стверджував, що він рухався в межах дозволеної швидкості руху близько 60 км/год. Отже правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП він не вчиняв.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що до нього додана лише постанова по справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимірювач швидкості «Беркут» не має функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Стаття 251 КУпАП носить імперативний характер відносно можливості використання тільки тих технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови відповідачем були порушені вимоги вказаної норми та положення ст. 280 КУпАП, оскільки він не встановив, чи був саме позивач, автомобіль якого рухався у потоці транспортних засобів, винен у вчиненому правопорушенні, а будь-які інші докази, які б спростували пояснення позивача та підтверджували правомірність складеного протоколу та винесеної постанови, відповідачем не надані.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення, складена відносно ОСОБА_1 є протиправною та підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП

Керуючись ст.ст. 2, 7, 158, 159, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову серії ВЕ № 223892 по справі про адміністративне правопорушення від 09.12.2010р., винесену інспектором Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області Манукян Михайлом Івановичем про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: