Справа № П/811/2364/15
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року Справа №П/811/2364/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес»

до відповідача: Відділу Держгеокадастру України у Новомиргородському районі

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес» звернулося з позовом до Відділу Держгеокадастру України у Новомиргородському районі про:

- визнання протиправною діяльності співробітників відділу Держгеокадастру України у Новомиргородському районі щодо невиконання Закону України «Про державний земельний кадастр» в частині не перенесення відомостей про оренду земельної ділянки ОСОБА_1 ТОВ «Прогрес» з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру;

- зобовязання відділу Держгеокадастру України у Новомиргородському районі внести відомості про оренду ТОВ «Прогрес» земельної ділянки ОСОБА_1 до Державного земельного кадастру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.06.2008 р. між ОСОБА_1 і ТОВ «Прогрес» укладено договір оренди земельної ділянки (паю) на термін 10 років на земельну ділянку №532 на території Туріянської сільської ради, однак 15.05.2015 р. нотаріусом Новомиргородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 зареєстровано ще один договір на зазначену земельну ділянку. Позивач вказує, що реєстрація другого договору на одну і ту ж земельну ділянку стала можливою в результаті того, що відомості про оренду земельної ділянки ОСОБА_1 і ТОВ «Прогрес» не були перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру, як того вимагає пункт 4 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Відповідачем подано до суду заперечення на позовну заяву у відповідності до яких позовні вимоги не визнаються у повному обсязі, оскільки пунктом 4 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» не визначено територіальні органи Держземагентства як органи на які покладається обовязок з перенесення відомостей про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру, натомість відповідно до пп.2 п.12 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» перенесення відомостей про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру повинен був забезпечити до 01 січня 2013 року Кабінет Міністрів України при створенні єдиної інформаційної системи Державного кадастру. Також відповідач вказує на те, що на даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди ПСП «Центр» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0532, у звязку з чим позовна вимога про зобовязання відділу Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області внести відомості про оренду ТОВ «Прогрес» земельної ділянки ОСОБА_1 до Державного земельного кадастру, на думку відповідача, задоволенню не підлягає.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти їх задоволення.

З огляду на клопотання сторін на підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 09.09.2015 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.54), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії КР №041287, виданого 09.06.2008 р. Новомиргородською районною державною адміністрацією є власником земельної ділянки площею 2,30 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0532, розташованої на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.16).

10 червня 2008 року між ОСОБА_1 (орендар) та ТОВ «Прогрес» (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки №532, у відповідності до якого передано в оренду земельну ділянку площею 2,3 га, розташованої на території Туріянської сільської ради строком на 10 років (а.с.8-9). Зазначений договір 23.03.2009 р. зареєстрований у Новомиргородському відділі КРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель внесено запис №04.09.377.00045 (а.с.9, зі зворотного боку, а.с.48-49).

У відповідності до абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. №3613-VI Державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема: ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; організація взаємодії з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями з питань ведення Державного земельного кадастру; здійснення інших повноважень згідно з цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З огляду на зміст ст.10 Закону України «Про Державний земельний кадастр» обєктом Державного земельного кадастру є земельна ділянка. При цьому згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про обєкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам обєктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

На підставі пп.16 п.24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051 до Державного земельного кадастру вносяться інформація про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до п.4 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Таким чином, зважаючи на те, що договір оренди №532 від 10.06.2008 р., укладений між позивачем та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0532 зареєстрований у Державному реєстрі земель до набрання чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр», тобто до 01.01.2013 р., то відомості про оренду відповідної земельної ділянки підлягали перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку. При цьому суд наголошує, що автоматизований порядок полягає у вчиненні відповідних дій без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати, а тому не залежить від виконання Кабінетом Міністрів України пп.2 п.12 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Водночас, враховуючи, що ведення Державного земельного кадастру віднесено до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, яким на час розгляду з огляду на п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15, є Держгеокадастр України, територіальним органом якого є, зокрема, Відділ Держгеокадастру України у Новомиргородському районі, суд дійшов висновку, що обовязок стосовно перенесення відомостей з Державному реєстрі земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку покладено саме на відповідний центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин та його територіальні органи, у тому числі на відповідача.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 15.05.2015 р. встановлено, що відомості про земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0532 в частині відомостей щодо її оренди за договором №532 від 10.06.2008 р. з Державному реєстрі земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку перенесено не було (а.с.39-40). Не було вчинено таких дій і під час реєстрації Відділом Держземагентства у Новомиргородському районі 15.05.2015 р. відомостей про земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0532.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання Закону України «Про державний земельний кадастр» в частині не перенесення відомостей про оренду земельної ділянки ОСОБА_1 ТОВ «Прогрес» з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру підлягає задоволенню.

Натомість стосовно позовної вимоги про зобовязання відділу Держгеокадастру України у Новомиргородському районі внести відомості про оренду ТОВ «Прогрес» земельної ділянки ОСОБА_1 до Державного земельного кадастру суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.2 ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.«в» ч.2 ст.30 Закону України «Про Державний земельний кадастр» орган державної реєстрації прав одночасно з державною реєстрацією речового права на земельну ділянку надає органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформацію про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, права користування (сервітут) земельної ділянки, права постійного користування, права оренди (суборенди) земельною ділянкою; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій).

З огляду на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №37607491 від 15.05.2015 р. (а.с.12) встановлено, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21346331 від 15.05.2015 р. нотаріусом Новомиргородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 15.05.2015 р. до Державного реєстру речових прав внесено запис щодо права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0532, субєкт речового права ПСП «Центр» відповідно до договору оренди землі від 12.05.2015 р., укладеним між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ПСП «Центр» (орендарем) (а.с.13-14).

Разом з тим, позивачем не надано доказів скасування відповідного запису у Державному реєстрі речових прав.

Відтак, на час розгляду справи, відомості у Державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки містять інформацію про її користувачів, зазначену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто відповідають вимогам ч.2 ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр», а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.1, 3 ст.94 КАС України, у редакції чинній на час розгляду справи, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на викладене Товариству з обмеженою відповідальністю «Прогрес» підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Держгеокадастру України у Новомиргородському районі судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Відділу Держгеокадастру України у Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо не перенесення до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку відомостей про оренду земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0532 за договором оренди №532 від 10 червня 2008 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес» та ОСОБА_1, зареєстрованим 23 березня 2009 року у Державному реєстрі земель за №04.09.377.00045.

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю «Прогрес», (26011, с. Турія Новомиргородського району Кіровоградської області, вул. Леніна, 125) судовий збір у розмірі 36,54 грн. (тридцять шість грн. 54 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Держгеокадастру України у Новомиргородському районі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3