Справа № П/811/960/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 рокусправа № П/811/960/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у справі № П/811/960/15 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення;-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 березня 2015 року звернулось до суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 грудня 2014 року №.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вказане податкове повідомлення-рішення повинно бути скасовано, оскільки висновки відповідача, викладені у акті №380/1704/НОМЕР_1 від 24 листопада 2014 (далі - акт перевірки) на підставі якого його прийнято є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем недоведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючи осіб, які зроблено в акті перевірки, про недодержання позивачем вимог пп.174.2.2, п.174.2, п. 174.3 ст.174 Податкового кодексу України, а саме: позивачем не задекларовано дохід, отриманий в 2013 році у вигляді спадщини (дарування), який підлягає оподаткуванню за ставкою 5%, крім того податок з доходів фізичних осіб не сплачено.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу, позивач посилаючись на її необґрунтованість, просив у задоволені скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді спадщини за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт №380/1704/НОМЕР_1 від 24 листопада 2014 року, в якому зроблено висновок про порушення позивачем вимог пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п..174.2.2 п.174.2, п.174.3 ст.174 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано грошове зобов'язання по податку з доходу фізичних осіб за період, що перевівся, на загальну суму 4037,25 грн. (а.с.8-10).

Згідно з актом перевірки відповідач дійшов висновку, що позивачем не задекларовано дохід отриманий в 2013 році у вигляді спадщини (дарування), який підлягає оподаткуванню за ставко 5%, податок з доходів фізичних осіб не сплачено.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03 грудня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за основним платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 4347,11 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1086,78 грн. (а.с.11).

Державна податкова служба у Дніпропетровській області прийняла рішення про результати розгляду первинної скарги №4/ФОП/11-28-10-01-08 від 05 лютого 2015 року, згідно з яким скасовано частково податкове повідомлення-рішення від 03 грудня 2014 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 872,11 грн. і 218 грн. штрафної (фінансової) санкції, в іншій частині залишено без змін.

Головне управління ДФС у Кіровоградській області прийняло рішення про результати розгляду первинної скарги №4/ФОП/11-28-10-01-08 від 05 лютого 2015 року, згідно з яким скасовано частково податкове повідомлення-рішення від 03 грудня 2014 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 872,11 грн. і 218 грн. штрафної (фінансової) санкції, в іншій частині залишено без змін (а.с.15-17).

Державна фіксальна служба України прийняла рішення про результати розгляду повторної скарги №2210/Г/99-99-10-01-03-14 від 11 березня 2015 року, згідно з яким податкове повідомлення рішення від 03 грудня 2014 року № залишено без змін (а.с.21-22).

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно з підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України (далі- ПК України) платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи зокрема у вигляді: е) спадщини, подарунків, виграшів, призів. Особливості оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав, установлені статтею 174 ПК України.

Пунктом 174.3 статті 174 ПК України передбачено, що особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Підпунктом 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу визначено, що об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, в розмірі 5% вартості будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Натомість, у відповідності до змісту абзацу «а» підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України об'єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою вартості власності, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення. Відповідно до підпункту 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 ПК України, членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач отримав у спадок:

від ОСОБА_2 (мати), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/20 частку квартири загальної вартості 11120,00 грн., ступінь споріднення - перший, черга спадкування - 1 (а.с.23) (а.с.24);

від ОСОБА_3 (дідусь), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/16 частку квартири загальної вартості 17375,00 грн., ступінь споріднення перший, черга спадкування - 1. (а.с.25) (а.с.26);

від ОСОБА_4 (бабуся), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, 15/80 часток квартири загальної вартості 52125,00грн., ступінь споріднення - перший, черга спадкування - 1 (а.с.27) (а.с.28).

На запит Кіровоградської ОДПІ №14146/10/11-23-1704 від 13 травня 2014 року Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №1 підтвердила одержання позивачем майна у вигляд спадщини за заповітом (а.с.63).

Таким чином, враховуючі вказані норми права та встановлені обставини справи, зважаючи на те, що мати - ОСОБА_2, яка є членом сім'ї спадкодавців (ОСОБА_3 та ОСОБА_4) першого ступеня споріднення, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до смерті ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та до смерті ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3), фактично спадкування позивача відбулось як члена сім'ї першого ступеня споріднення, тому успадковане майно повинно оподатковуватись за нульовою ставкою, а обов'язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, як це установлено пунктом 179.2 статті 179 ПК України.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, до 29 червня 2013 року позивач мала статус з числа дітей - сиріт, дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.30,31).

Відповідно до абзацу "б" підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України за нульовою ставкою також оподатковується вартість власності, що успадковується особою, яка є інвалідом І групи, дитиною - інвалідом, особою, яка має статус дитини - сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування.

Отже, вартість успадкованого позивачкою майна, також відповідно до абзацу "б" підпункту 174.2.1 п.174.2 ст.174 Податкового кодексу України, оподатковується за нульовою ставкою.

Посилання відповідача на інформацію подану нотаріусом на виконання вимог підпункту 174 статті 174 ПК України, відповідно до якої нотаріусом отримані позивачем доходи у вигляді спадщини відображено за ознакою доходу « 114» (дохід отриманий платником податку внаслідок прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення відповідно до підпункту 174.2.2 пункту 174.2 та пункту 174.6 статті 174 розділу ІV ПКУ) є безпідставними, оскільки нормами чинного податкового законодавства не передбачено, що при перевірці правильності сплати податку на доходи фізичних осіб, податковий орган повинен керуватися інформацією наданою нотаріусом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що отриманий позивачем у 2013 році дохід у вигляді спадщини, відповідно до абзаців «а» та «б» підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті174 ПК України підлягає оподаткуванню за нульовою ставкою, а обов'язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, як це установлено пунктом 179.2 статті 179 ПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового-повідомлення рішення, не наведено тих обставин, які б свідчили про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідач зазначеного обов'язку не виконав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у справі № П/811/960/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 16 жовтня 2015 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко