Справа № П/811/641/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року м.Київ К/800/64306/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Кіровоградської митниці Міндоходів на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДІУМ-ІМПОРТ» до Кіровоградської митниці Міндоходів, третя особа - Головне управління Державного казначейства України в Кіровоградській області, прокурор в інтересах держави, в особі Кіровоградськї митниці Міндоходів, про визнання протиправними та скасування рішень від 31 грудня 2013 року, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КАДІУМ-ІМПОРТ» звернулося з адміністративним позовом до Кіровоградської митниці Міндоходів, третя особа - Головне управління Державного казначейства України в Кіровоградській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 05 березня 2014 року, просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості від 31 грудня 2013 року № 901050000/2013/000284/2, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31 грудня 2013 року №901050000/2013/00289; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача різницю суми митного платежу, сплаченого ним під гарантійні зобов'язання в розмірі 38586,98 грн. та зобов'язати в установленому законом порядку скласти та направити Головному управлінню державного казначейства України в Кіровоградській області висновок про повернення йому з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів в сумі 38586,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неправомірність відмови у прийнятті до оформлення митної декларації та прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості з її визначенням за шостим резервним методом, що призвело до надмірної сплати митних платежів. Вказував про надання достатніх документів на підтвердження визначеної ним митної вартості за ціною контракту щодо ввезених товарів.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року, адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними та скасовано рішення Кіровоградської митниці Міндоходів від 31 грудня 2013 року № 901050000/2013/000284/2 про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31 грудня 2013 року №901050000/2013/00289; в задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані безпідставністю коригування митницею митної вартості, оскільки позивачем надано митному органу всі передбачені чинним законодавством документи, необхідні для визначення митної вартості ввезеного товару, та обґрунтованістю вимог щодо скасування рішення про коригування митної вартості. Відмовляючи у задоволенні позову щодо стягнення надмірно сплачених митних платежів та зобов'язання відповідача скласти та направити ГУ ДКСУ в Кіровоградській області висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, суди зазначили про безпідставність вимог в цій частині.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Кіровоградська митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року в частині задоволенні позовних вимог та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року, ухвалити нове рішення, яким залишити позовні вимоги без задоволення.

У касаційній скарзі скаржник зазначає про правомірність коригування заявленої позивачем митної вартості.

Прокуратура Кіровоградської області заявою від 15 грудня 2014 року в порядку ст.217 Кодексу адміністративного судочинства України приєдналася до касаційної скарги Кіровоградської митниці Міндоходів, підтримує її вимоги та просить її задовольнити.

Заперечення від інших сторін не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 24 грудня 2013 року на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кадіум-Імпорт» та фірмою «Textile service uab», Литва контракту від 21 травня 2013 року №03/13 та інвойсу від 11 листопада 2013 року № 111113 позивачем з метою митного оформлення товару (тканини) надано митниці митну декларацію № 901050000/2013/011758, у якій митна вартість товару визначена з використанням основного методу визначення митої вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у розмірі 98619 дол.США (гривневий еквівалент 788261,67 грн.)

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 21 травня 2013 року №03/13; доповнення до зовнішньоекономічного договору (інвойсу) від 11 листопада 2013 року; картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами, від 17 липня 2013 року №901/2013/0000136; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 20 грудня 2013 року №500060702/2013/12103; міжнародну автомобільну накладну (СMR)-44 від 20 грудня 2013 року; коносамент (Dill of Lading)-ODS-135 від 11 грудня 2013 року; коносамент (Dill of Lading)-SHAODS004548 від 09 листопада 2013 року; банківський платіжний документ, що стосується товару, від 04 грудня 2013 року б/н; прейскурант (прайс-лист) виробника товару - ЦІННИК 01.11.2013 від 01 листопада 2013 року; рахунок-фактуру (інвойс)- 111113 від 11 листопада 2013 року; пакувальний лист від 11 листопада 2013 року б/н; договір про надання послуг митного брокера від 18 липня 2013 року №106; довідку про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, від 23 жовтня 2013 року №11-23-22-05-30/91; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 09 листопада 2013 року №2761; резервна позиція від 26 липня 2001 року №915; сертифікат про проходження товару А-АQSIQ 1321419 від 13 листопада 2013 року; інші некласифіковані документи: екологічна декларація від 11 грудня 2013 року №105710; сертифікат якості від 03 листопада 2013 року №1186; сертифікат від 15 листопада 2013 року №133300В0/17775; єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів від 23 грудня 20132 року №901050000/869; копію митної декларації відправлення від 04 листопада 2013 року №13225238; митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів від 24 грудня 2013 року №901050000.2013.011758.

Під час здійснення митного контролю спрацювала обов'язкова форма контролю №105-2 АСАУР щодо ймовірного ризику недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Крім того, при проведенні порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, виявлено і встановлено, що заявлена митна вартість товарів нижча ніж вартість ідентичних і подібних товарів по митним оформленням проведеним органами доходів і зборів України в митному режимі «імпорт» за останні 90 днів, у поданих до митного оформлення документах відсутні всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: п.2.2. Розділу 2 «Цена и общая стоимость Договора» контракту від 21 травня 2013 року №03/13 передбачено, що ціна товару включає вартість його зберігання, навантаження, пакування, тари, упаковки та маркування, однак вони не піддаються обчисленню у відповідності до п.2 ч.2 ст.52 МК України; у інвойсі серія TKS №111113 від 11 листопада 2013 року не наводиться деталізація складових вартості товару, які зазначені у п.2.2 контракту від 21 травня 2013 року №03/13; відсутні документи, які передбачені умовами п.3.10 Розділу 3 «Условия поставки» контакту від 21 травня 2013 року №03/13: товаро-транспортна накладна, заповнена у відповідності з інструкціями Покупця; транзитна декларація країни Продавця.

У зв'язку з чим митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи, а саме: банківські платіжні документи або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; митну декларацію країни відправлення (з перекладом); висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; калькуляцію витрат на товар, видану ТПП країни походження товару.

ТОВ «Кадіум-Імпорт» на запиті митного органу зроблено запис про те, що інших документів надати не має можливості, процедура консультації проведена.

У зв'язку із ненаданням декларантом додаткових підтверджуючих документів, наявності сумнівів щодо достовірності поданих документів та відсутністю даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, 31 грудня 2013 року митним органом прийнято рішення № 901050000/2013/000284/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого сума зазначеного товару становить 122756,98 дол. США (гривневий еквівалент 981196,54 грн.), а також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №901050000/2013/00289.

У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що декларантом не надано додаткових документів; заявлена митна вартість товару нижча, ніж митні вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених в органах доходів і зборів України в митний режим «імпорт» в максимально наближений час (інформація про які міститься в ПІК «Інформаційно-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України»), виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про заявлену митну вартість товару, в зв'язку з чим рівень заявленої митної вартості не може бути застосований. Цінову інформацію про ідентичні та подібні товари в розумінні ст.59, 60 та з урахуванням положень ст.61 МК України експортовані в Україну в максимально наближений термін до дати експорту товару в Україну не виявлено. Для визначення митної вартості товару за МВВ згідно ст.62 та 63 МК країни необхідна інформація відсутня. У відповідності до положень ст.54, 55 МК України, митну вартість товару визначено згідно ст.64 МК України резервним методом на рівні на рівні 5.01 дол. США за 1 кг. Використана інформація з МД від 06 грудня 2013 року №901050000/2013/0111701, нетто 23512 кг, товар ідентичний даному, умови поставки СFR-Одеса, МВВ-6.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Кадіум-Імпорт» подано до митного органу нову митну декларацію від 08 січня 2014 року №901050000/2014/000048.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

За вказаними обставинами суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування основного методу відповідачем не спростовані; підстав для коригування заявленої позивачем митної вартості судами не встановлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо скасування рішення Кіровоградської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 31 грудня 2013 року №901050000/2013/000284/2 та картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31 грудня 2013 року №901050000/2013/00289 є правильними та підлягають залишенню без змін.

Також, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України сум митних платежів та зобов'язання відповідача скласти та направити ГУ ДКСУ в Кіровоградській області висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів в сумі 38586,98 грн. з урахуванням встановлених судами обставин про те, що кошти у вказаній сумі не надійшли до Державного бюджету, а знаходяться на рахунку позивача, що свідчить про безпідставність та передчасність позовних вимог. Крім цього, судами обґрунтовано врахований факт включення позивачем вищевказаної суми ПДВ до податкового кредиту за січень 2014 року.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кіровоградської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді