Справа № 826/7862/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/7862/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 жовтня 2015 року письмове провадження № 826/7862/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Заступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до

Публічного акціонерного товариства «Мостобуд»

про

стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

Заступник прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд», з урахуванням збільшення позовних вимог викладених в письмових поясненнях від 20.08.2015, в якій просить стягнути заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у розмірі 4 345 088,53 грн.

Представники прокуратури та позивача підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, представником позивача зазначено, що у відповідача обліковується заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на підставі задекларованих зобов’язань у загальному розмірі 4 345 088,53 грн.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що ним частково сплачено заборгованість, а тому підстав задовольняти адміністративний позов немає.

В судове засідання відповідач не з’явився, про дату час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, у зв’язку із чим суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Управління механізації ПАТ «Мостобуд» перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування з жовтня 2013 року.

Відповідачем подавались до податкового органу щомісячно податкові декларації в яких декларувались податкові зобов’язання з єдиного соціального внеску (далі по тексту - ЄСВ), зокрема:

Як вбачається із картки особового рахунку відповідача сплата самостійно задекларованих зобов'язань відбувалась не в повному обсязі.

Крім того, у зв'язку із несвоєчасною сплатою єдиного соціального внеску відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», податковим органом донараховано штрафні санкції та пеню згідно рішень:

Таким чином, враховуючи самостійно задекларовані суми податкових зобов’язань та суми штрафних санкцій за несвоєчасну сплату у відповідача обліковується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 4 345 088,53 грн.

Нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” №2464 (надалі-Закон №2464)

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

При цьому, пункту1 частини 2 статті 6 Закону №2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини 1 статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункту 1 (крім абзацу 7), 2, 3, 6, 7 і 8 частини 1 статті 4 цього Закону, на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України “Про оплату праці”, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пункту 4 і пункту 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно частини 11 статті 9 Закону №2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу) (ч.12 ст.9 Закону №2464).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №2464 органи доходів і зборів мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату єдиного внеску, а також інші відомості, необхідні для виконання органами доходів і зборів функцій, передбачених цим Законом; проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб - підприємців усунення виявлених порушень законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску; вилучати в установленому законодавством порядку у підприємств, установ і організацій, фізичних осіб - підприємців копії документів, що підтверджують заниження розміру заробітної плати (доходу) та інших виплат, на які нараховується єдиний внесок; ініціювати застосування до платників єдиного внеску судових процедур банкрутства; застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом; стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску; порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску; у разі виявлення фактів порушення порядку нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску звертатися в установленому законом порядку до відповідних правоохоронних органів; здійснювати інші функції, передбачені законодавством.

Водночас, пункту 3 частини 1 статті 14 Закону №2464 визначено, що органи доходів і зборів зобов’язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Відповідно до статті 25 Закону №2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону №2464 визначено, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці 9 цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються (абз.10 ч.4 ст.25 Закону №2464).

Таким чином, враховуючи вищевикладене органи доходів і зборів мають право застосовувати фінансові санкції та стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Як встановлено судом за ПАТ “Мостобуд” обліковується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у розмірі 4 345 088,53 грн.

Не погоджуючись із сумою заборгованості визначеною позивачем, ПАТ “Мостобуд” було подано до суду заперечення, в якому останнім зазначалося про часткову сплату заборгованості в підтвердження чого було надано довідку з ПАТ «Альфа-БАНК» в загальному розмірі 1 218 126,94 грн.

З приводу ж поданого відповідачем заперечення, в якому відповідач зазначає про часткове погашення заборгованості за спірний період, а також про стислі строки перевірки призначення платежів в повній мірі не має можливості для встановлення дати, суми залишку боргу та період заборгованості, суд зазначає, що позивач мав достатньо часу для з’ясування питань щодо визначення суми заборгованості.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У той же час, слід зазначити, що згідно пункту 6.10. Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України № 455 від 09.09.2013, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення, що має місце в даному випадку. У разі, якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, довідки ПАТ «Альфа-БАНК» наданої відповідачем, суд не вбачає, що вказані суми спрямовувались на погашення заборгованості по єдиному соціальному внеску на рахунки Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДВС у м. Києві, а відтак відповідачем не доведено обставин зарахування сплачених ним коштів за призначенням та не надано жодних доказів, які б свідчили про невідповідність заявленого у даному позові розміру заборгованості. З наявних в матеріалах справи картки особового рахунку та довідки про стан заборгованості відповідача вбачається наявність непогашеної відповідачем боргу за спірний період у розмірі 4 345 088,53 грн.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та виходячи з встановленого судом факту наявності у відповідача податкового боргу внаслідок несплати узгоджених податкових зобов'язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу в сумі 4 345 088,53 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність заявлених позовних вимог.

Доказів, які б спростовували доводи Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва відповідач суду не надав.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Заступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій