Справа № 2а/1711/1648/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Ковтунович М.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" березня 2012 р. Справа № 2а/1711/1648/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 та управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "11" серпня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом та просила зобов"язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 17.12.2010 року відповідно до ст.ст.40,42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік, а також, провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 17.12.2010 року.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2011 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_5 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, за період з 20.12.2010 року по 22.07.2011 року, відповідно ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії - в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову щодо перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.ст.40,42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , а також, щодо обмеження кінцевою датою перерахунку пенсії відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивачка подала апеляційну скаргу в якій просить судове рішення в названій частині задовольнити з підстав зазначених в позові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду в частині задоволення позовних вимог та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що фінансування витрат за вказаним законом проводиться за рахунок коштів державного бюджету, в межах наданих розрахунків та виділених коштів з державного бюджету. Також апелянт зазначає, що суд не звернув уваги на положення ст.70 Закону України "Про Державний бюджет на 2010 рік" .

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2, ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню. В той час, як підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача відсутні.

Встановлено, що позивачка є пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Кузнецовськ, віднесена до 4 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та отримує виплати згідно зі ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до 4 категорії, додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, призначається у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав, а тому посилання апелянта на ст. 70 Закону України "Про Державний бюджет на 2010 рік" є безпідставними.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що при розрахунку вказаного виду додаткової пенсії не застосовуються положення ст.28 Закону України Про загальнообовзкове державне пенсійне страхування.

Положення частини 3 статті 28 вищезазначеного Закону не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

В той же час, колегія суддів вважає, що зазначення кінцевої дати проведення перерахунку додаткової пенсії, за обставин, коли позивач наполягає на здійсненні відповідно нього перерахунку та виплат на постійній основі, є помилковим з огляду на наступне..

За визначенням, наведеним в абзаці дев'ятому статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни, окрім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством .

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати, а тому, у разі відсутності спору про право особи на отримання підвищення до пенсій або встановлення такого права в судовому порядку, немає підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх перерахунку і виплати, певним часовим проміжком, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене, судове рішення в частині визначення кінцевої дати відновлення порушеного права підлягає скасуванню.

Разом з тим, є безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 скасування судового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про проведення перерахунку пенсії за ст. ст. 40,42 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Так, судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу за віком із середньої заробітної плати у галузях економіки України за 2007 рік .

Позивач вважає, що відповідач при перерахунку пенсії повинен застосовувати середню заробітну плату за 2009 рік.

З матеріалів справи убачається, що між сторонами виник спір щодо дій відповідача при перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру та застосування показника середньої заробітної плати працівників відповідно до ст.ст.40,42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 і визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058 від 9 липня 2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України, приписи постанови №530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" не можуть застосовуватись до спірних відносин, відтак правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні так і середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2010 рік відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

З огляду на викладене підстави для скасування судового рішення в названій частині відсутні.

Керуючись ст.ст.197,198,200,202,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області залишити без задоволення.

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2011 року скасувати в частині зазначення судом кінцевої дати відновлення порушених прав та ухвалити в цій частині нове рішення.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_5 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, відповідно ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії - в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком з 20.12.2012 року та до змін умов пенсійного забезпечення позивачки чи змін в законодавстві щодо виплати вказаних коштів.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: ОСОБА_6 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,34400

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області м-н.Будівельників, 2,м. Кузнецовськ,Рівненська область,34400