Справа № 333/5666/15-а (2-а/333/101/15)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2015 рокусправа № 333/5666/15-а (2-а/333/101/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя про визнання незаконним і скасування рішення та зобо'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя (далі - відповідач) в якому, просила суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії по спірним питанням при призначенні та виплаті пенсії УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя, згідно з протоколом №20 від 07.08.2015 року;

- зобов'язати УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з моменту її звернення із заявою про призначення їй пенсії за віком, а саме з 03.08.2015 року.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову в якій позивачу відмовити в повному обсязі.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 03.08.2015 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком, згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». До заяви були додані копії документів: закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_1, свідоцтво про народження, довідка від 03.08.2015 року квартального комітету №26 Комунарського району м.Запоріжжя, картка платника податків.

07.08.2015 року протоколом засідання комісії з суперечливих питань при призначенні та виплаті пенсії №20, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній паспорт громадянина України (а.с.22).

Згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Протоколом № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини ч.3 ст. 2 передбачено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Частиною першою статті 92 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються.

У той же час, статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною першою статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про громадянство України" якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Пенсія призначається відповідно до порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11246.

Згідно Постанови Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» п. 1.1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з пунктом 16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Надання заявником паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу заявника та місце її проживання (реєстрації), необхідна перш за все для встановлення особи, яка вимагає призначення пенсії.

Відповідно до пункту 1 Положення «Про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» затвердженого постановою Верховної Ради України № 2503 від 26 червня 1996 року паспорт для виїзду за кордон - це документ, що посвідчує особу громадянина України під час перетинання ним державного кордону України та перебування за кордоном.

Враховуючи що на момент звернення за призначенням пенсії позивач перебувала за кордоном, її паспорт для виїзду за кордон є належним документом що підтверджує особу, вік та українське громадянство.

Враховуючи, що ОСОБА_1, досягнула пенсійного віку, набула необхідного страхового стажу, протягом якого здійснювалось її соціальне страхування, а також зважаючи на вищу юридичну силу Конституції України поряд із Законом України "Про пенсійне забезпечення" і більш пізнє прийняття Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до положень якого позивач має право на призначення пенсії, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя у призначення пенсії.

На підставі ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування" пенсія призначається з дня звернення з заявою про призначення пенсії. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший п. 5 Порядку, як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії - 03.08.2015 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, а, отже, постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова