Справа № 804/20390/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 рокусправа № 804/20390/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 р. по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування наказів, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії , -

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив касувати накази Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 19.05.2014 р. №528, від 23.05.2014 р. №551 «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_2 Людвігівни по взаємовідносинах з ТОВ «Відродження Дніпро» () за січень 2014 р.»; визнати протиправними дії Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо безпідставного коригування показників електронної бази АС «Системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» по особовій картці платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по податковій декларації з ПДВ за січень 2014 р.; зобов'язати Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники у АС «Системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за січень 2014 р. по контрагенту ТОВ «Відродження Дніпро» () податковий кредит у розмірі 22633,82 грн. та по контрагентам ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат», ПП «Експохім», ТОВ «Проско Ресурси», ПАТ «Дніпромліт», ПАТ «Дніпрометиз», ТОВ «Дніпрокераміка», ТОВ «Експохім-олтіг-груп», ТОВ «НВП Джерело», ТОВ «Ласунка», ТОВ «Імпал», ТОВ «Асоціація дитячого харчування», ПрАТ «АВК», ТОВ ЗІІ «Вортекс», ТОВ «ТГ «Лунапарк» суми податкових зобов'язань у розмірі 35509,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Лівобережною об'єднаною Державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було сформовано та надіслано на податкову адресу позивача письмовий запит від 04.04.2014 р. №10466/10/04-64-17-03 про надання документальних підтверджень та пояснень по взаємовідносинам з ТОВ «Відродження Дніпро» за період січень 2014 р.

На вказаний запит позивачем було направлено відповідь від 15.05.2014 р. №1405-01 без надання витребуваних податковим органом документів.

Лівобережною об'єднаною Державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було прийнято наказ від 19.05.2014 р. №528 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_2 Людвігівни з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Відродження Дніпро» за березень 2014 р.

23.05.2014 р. Лівобережною об'єднаною Державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було прийнято наказ №551 про внесення змін до наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_2 Людвігівни, в якому було змінено перевіряємий період з березня 2014 року на січень 2014 року.

У період з 23.05.2014 р. по 29.05.2014 р. податковим органом на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 , ст. 79 Податкового кодексу України, з урахуванням отриманих матеріалів від ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська (Акт від 16.04.2014 р. №893/04-61-22-2/38199048 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Відродження Дніпро» () з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за січень 2014 р.), проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог ОСОБА_2 Людвігівни податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Відродження Дніпро» за період січень 2014 р., за результатами якої складено акт №1962/17-3/НОМЕР_1 від 05.06.2014 р. (надалі - Акт перевірки).

У висновках зазначеного Акту перевірки податковим органом встановлені наступні порушення п. 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України, в результаті чого відсутній об'єкт оподаткування з придбання товарів підприємством постачальником ТОВ «Відродження Дніпро» за січень 2014 р. на загальну суму 135802,92 грн. у т. ч. ПДВ 22633,82 грн.; п. 185.1 ст. 185, 187.1, ст. 187 ст.188.1 ст. 188 Податкового Кодексу України, в результаті чого відсутній об'єкт оподаткування з постачання товарів з підприємствами-покупцями на загальну суму 213051,06 грн. у т. ч. ПДВ 35509,00 грн.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності виданого відповідачем наказу про проведення перевірки та з недоведеності відповідними доказами здійснення податковим органом коригування податкової звітності позивача.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, щодо позовних вимог про скасування наказів суд апеляційне інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріали справи свідчать, що підставою для призначення проведення перевірки позивача, стало ненадання витребуваних податковим органом пояснень та відповідних документів.

При цьому, свою відмову у наданні витребуваних відповідачем пояснень та документів, позивач обґрунтовує невідповідністю направленого податковим органом запиту вимогам ст.73 Податкового кодексу України, а саме у звязку з незрозумілістю підстави направлення такого запиту.

Так, згідно з вимогами пункту 73.3 статті 73 ПК органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, - за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (пункт 1).

Так, зі змісту долученої до матеріалів справи копії запиту Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 04.04.2014 р. №10466/10/04-64-17-03 «Про надання документальних підтверджень та пояснень», суд апеляційної інстанції вбачає, що витребування податковим органом запитуваної інформації по взаємовідносинам фізичної особи-підприємця з контрагентом було зумовлено отриманням Інспекцією податкової інформації щодо виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення позивачем норм податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам ТОВ «Відродження Дніпро» по факту придбання товарів (робіт, послуг) та реалізації товарів (робіт, послуг) у січні 2014 року.

Наведене цілком відповідає підставі направлення запиту, викладеній у пункті 1 частини третьої пункту 73.3 статті 73 ПК, та спростовує твердження про не зазначення Інспекцією підстав надсилання спірних запитів.

Слід також зазначити, що чинним податковим законодавством (зокрема, статтею 73 ПК) не встановлено ані конкретної форми запиту контролюючого органу, ані ступеня деталізації обставин, які зумовили направлення такого запиту платникові. Коло запитуваної Інспекцією інформації у представлених запитах відповідає повноваженням контролюючого органу та змісту розглядуваного контрольного заходу.

А відтак у даному разі у позивача не було об'єктивних мотивів для відмови у наданні відповідачеві пояснень та витребовуваних документів на їх підтвердження.

Частиною п'ятою пункту 73.3 цієї ж статті ПК встановлено, що платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Ненадання ж платником пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту, направленого контролюючим органом у разі, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, є обставиною, з якою підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК пов'язує здійснення документальної позапланової перевірки.

Також обґрунтованими є висновки суду першої інстанції, щодо дій податкового органу по проведенню перевірки та складанню акта перевірки, а саме, що дії податкового органу по проведенню перевірки та складанню акта перевірки є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, а сам акт перевірки не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є лише носієм інформації, встановленої під час проведення перевірки, та не порушує права платника.

Відомості акта перевірки є лише фіксацією податкової інформації, зібраної контролюючим органом при реалізації покладених на нього функцій, які також не порушують права чи законні інтереси платника.

Крім того, висновки податкового органу за наслідками проведення перевірки, викладені у відповідному акті, не породжують для суб'єкта господарювання певних юридичних наслідків та не змінюють фінансово-економічне становище платника.

Водночас, суд першої інстанції вірно зауважив, що жодних вимог щодо дій податкового органу по проведенню та викладенню висновків перевірки позивач не заявив, а лише виклав вказані обставини та відповідні обґрунтування у тексті позовної заяви.

З урахуванням викладеного у даному разі суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо законності призначення оспорюваної перевірки, у зв'язку з чим підстави для задоволення даного позову у відповідній частині відсутні.

Щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог щодо коригування показників податкової звітності позивача, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень пп. 20.1.27 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право визначати у визначених податковим кодексом випадках суми податкових та грошових зобовязань платників податків. Такі випадки передбачені п. 54.3 ст. 54 ПК України.

З положень глави 4 Податкового кодексу, слідує, що у випадку виявлення факту заниження або завищення платником податків податкового зобов'язання, податковий орган зобовязаний прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення. Іншого порядку дій податкового органу як суб'єкта владних повноважень у спірних відносинах закон не передбачає.

Відповідності до пункту 71.1 статті 71 Податкового кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.

Згідно статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Таким чином, враховуючи наведене, право здійснювати коригування показників податкової звітності платника податків податковим кодексом України не передбачено.

Крім того, Наказом ДПА України від 18.04.2008 року №266 Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України затверджено Порядок взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у контрагентів, згідно якого було створено систему автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України. Натомість даний наказ втратив чинність в зв'язку з прийняттям наказу Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 №165, яким затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, за якими почали використовуватись підсистем інформаційної системи "Податковий блок" - "Реєстрація ПП", "Обробка податкової звітності та платежів", "Податковий аудит", "Аналітична система", "Облік платежів".

У відповідності до пункту 4.9 наказу ДПС України від 14.06.2012 №516 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України" (далі - Методичні рекомендації) за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності, зазначених у пункті 4.7 Методичних рекомендацій, інспектори, що здійснюють приймання такої звітності, реєструють датою її фактичного отримання ОДПС.

Згідно з пунктами 5.1 та 5.4 Методичних рекомендацій обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків на паперових (електронних) носіях, несуть відповідальність підрозділи, що приймають податкову звітність.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що обов'язок платника податків щодо подання податкової декларації за звітний період кореспондується з обов'язком податкового органу щодо прийняття такої декларації та, у випадку відсутності зауважень до її оформлення, відображення показників декларації у відповідних базах податкової звітності.

Тобто, положеннями наведених норм передбачено, що система повинна відображати фактичні задекларовані позивачем показники своєї господарської діяльності, її коригування можливе лише за наслідками узгодження податкових зобов'язань та податкового кредиту, а податкові органи України використовують вказану систему у своїй роботі, в тому числі, й для співставлення показників, які задекларовані позивачем та його контрагентами. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Водночас, враховуючи специфіку ПДВ, який сплачується у складі ціни товарів (робіт, послуг), одна операція з продажу викликає відповідні податкові наслідки у обох сторін цієї операції, які є платниками ПДВ, - у продавця - податкові зобов'язання, а у покупця - податковий кредит.

Тому, невідповідність показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, що задекларовані позивачем в деклараціях з ПДВ, показникам з централізованої бази даних податкової звітності, безпосередньо впливає на права та інтереси позивача.

Крім того, суд звертає увагу, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

Таким чином, єдиною підставою для внесення змін до бази є наявність узгоджених податкових зобов'язань, які визначені податковим повідомленням-рішенням, на підставі висновків перевірки про порушення платником податків податкового законодавства. Висновок же щодо правильності або недостовірності задекларованих платником даних податкового обліку, як підстави для внесення змін до бази, може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податків податкових зобов`язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідачем податкові повідомлення рішення за наслідками перевірки не приймались.

При цьому, з наданих суду апеляційної інстанції роздруківок з АІС «Податковий блок» щодо податкових зобовязань ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції вбачає, що податковим органом відповідні коригування податкової звітності податковим органом здійснено самостійно без повідомлення позивача, тобто без узгодження.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем безпідставно здійснено коригування показників податкової звітності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі акту №1962/17-3/НОМЕР_1 від 05.06.2014 р. Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог ОСОБА_2 Людвігівни податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Відродження Дніпро» за період січень 2014 р.

Таким чином, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції викладені вище обставини справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що податковим органом не здійснювалися коригування податкової звітності позивача, у звязку з чим колегія суддів дійшла висновку щодо скасування постанови суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій податкового органу щодо коригування податкової звітності та зобовязання відновити показники, з прийняттям нової постанови в цій частині, про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 р. скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій податкового органу щодо коригування податкової звітності та зобовязання відновити показники та прийняти нову постанову в цій частині.

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Лівобережної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників електронної бази (АС «Системи співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» по особовій картці платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по податковій декларації з ПДВ за січень 2014 року.

Зобовязати Лівобережну об'єднану Державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники у АС «Система співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за січень 2014 року по контрагенту ТОВ «Відродження-Дніпро» податковий кредит у розмірі 22 633,82 грн. та по контрагентам ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат», ПП «Експохім», ТОВ «Проско Ресурси», ПАТ «Дніпромліт», ПАТ «Дніпрометиз», ТОВ «Дніпрокераміка», ТОВ «Експохім-олтіг-груп», ТОВ «НВП Джерело», ТОВ «Ласунка», ТОВ «Імпал», ТОВ «Асоціація дитячого харчування», ПрАт «АВК», ТОВ з ІІ «Вортекс», ТОВ «ТГ «Лунапак» суми податкових зобовязань у розмірі 35 509 грн.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з Державного Бюджету України суму сплаченого судового збору у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим