Справа № 813/693/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Справа № 876/4574/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Яворського І.О., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розлянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Державної інспекції сільського господарства у Львівській області ОСОБА_2, Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, третя особа - Генеральна прокуратура України про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника Державної інспекції сільського господарства у Львівській області ОСОБА_2, Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, третя особа - Генеральна прокуратура України, в якому просить визнати протиправними ді відповідачів щодо ненадання обґрунтованої відповіді на його звернення позивача щодо порушень земельного законодавства в с. Вербіж Миколаївського району Львівської області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції, з посиланням на Закон України «Про звернення громадян», мотивована тим, що у зверненні позивача до Генеральної прокуратури України щодо можливого незаконного перекриття виходу до водойми у с. Вербіж (с. Дубина) Миколаївського району Львівської області, яке в подальшому скероване на розгляд до Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, не була викладена суть порушеного питання, дане звернення не містило даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення, тому Державна інспекція сільського господарства у Львівській області правомірно повернула вказане звернення заявнику.

Крім того, позивачем не було надано жодних доказів (копій документів, матеріалів) інформації, якими встановлено факт порушення вимог земельного законодавства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що його звернення до органу державної влади відповідало вимогам Зкону, а саме в ньому були вказані його дані і суть питання - незаконне перекриття проходу до озера «Байкал» на територї Гонятичівської сільської ради. Однак, орган державної влади не вирішив поставленного запитання, звернення належним чином не розглянув, чим порушивши ст. 40 Конституції України та ст.7 Закону України «Про звернення громадян».

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав законну оцінку вказанним незаконним діям відповідачів, порушивши його гарантоване Конституцією право на судовий захист і право на справедливий суд.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що у грудні 2014 року на розгляд Генеральної прокуратури України надійшло звернення гр. ОСОБА_1 щодо можливого незаконного перекриття виходу до водойми у с. Вербіж (с. Дубина) Миколаївського району Львівської області.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, є Закон України «Про звернення громадян». Даний Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Організація та порядок діяльності органів прокуратури України визначається Законом України «Про прокуратуру», відповідно до якого прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів відповідно до ст. 19 вказаного Закону є: 1) відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам; 2) додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав; 3) додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності. Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду. Прокурор здійснює нагляд за додержанням вимог законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами.

Порядок розгляду і вирішення звернень громадян встановлено «Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України», затвердженій наказом Генеральної прокуратури України № 9ГН від 21.06.2011 року (далі - Інструкція № 9).

Пунктом 3.2 Інструкції № 9 передбачено, що по кожному зверненню в прокуратурах усіх рівнів може бути виконана одна з таких дій: прийнято до розгляду; передано на вирішення до підпорядкованої прокуратури; направлено до іншого відомства; долучено до скарги, що раніше надійшла, або до матеріалів кримінальної справи.

Відповідно до п.2.4 Інструкція № 9 перевірки за заявами громадян, юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, за винятком заяв та повідомлень про злочини, розслідування яких належить до компетенції органів прокуратури, проводяться лише у разі їх попереднього вирішення керівниками компетентних органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та контролю. В інших випадках такі звернення надсилаються за належністю з роз'ясненням права на звернення за захистом своїх порушених прав і свобод до відповідних органів державної влади та контролю, органів місцевого самоврядування, а в передбачених чинним законодавством випадках - до суду.

Пунктом 3.11 Інструкція № 9 встановлено, що звернення громадян та юридичних осіб, які надійшли до Генеральної прокуратури України вперше і за ними не приймалися рішення прокурорами обласного рівня (первинні звернення), передаються до управління розгляду звернень та прийому громадян для розгляду і надсилання до підпорядкованих прокуратур (відповідних відомств) для вирішення. Оперативними працівниками зазначеного управління повертаються письмові звернення, оформлені без додержання вимог ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», заявникові з відповідним роз'ясненням.

Статтею 7 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Як слідує з матеріалів справи, Генеральною прокуратурою України звернення гр. ОСОБА_1 щодо можливого незаконного перекриття виходу до водойми у с. Вербіж (с. Дубина) Миколаївського району Львівської області, на підставі ст.12 Закону України «Про звернення громадян», п.п. 2,4, п.3.11 Інструкції №9, було надіслане за належністю для уточнення вимог та розгляду в межах повноважень до прокуратури Львівської області (лист від 02.12.2014 р. №19-р).

Державна інспекція сільського господарства у Львівській області, розглянувши звернення ОСОБА_1 щодо можливого незаконного перекриття виходу до водойми у с. Вербіж (с. Дубина) Миколаївського району Львівської області, скероване їй прокуратурою Львівської області, листом від 06.01.2015 року №13/3-21-8 повідомила позивача про те, що підставою для проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства відповідно до пунктів 4 та 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 459, притягнення порушників до адміністративної відповідальності, є обґрунтоване звернення фізичних осіб. Разом з тим, до Держсільгоспінспекції не направлена необхідна інформація, копії документів та матеріалів, якими встановлено факт порушення вимог земельного законодавства, зокрема: результати розгляду справи згідно ст.189, глави 25 Земельного кодексу України; геодезичне вимірювання із зазначенням місця розташування площі спірної земельної ділянки та інші наявні документи та матеріали. За відсутності вищевказаних документів та інформації у Держсільгоспінспекції відсутні правові підстави та об'єктивна можливість провести перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» 05.04.2007р. № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Частинами 1,2 ст.6 Закону № 877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом.

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем не було надано жодних доказів (копій документів, матеріалів) інформації, якими встановлено факт порушення вимог земельного законодавства, зокрема, результати розгляду справи згідно ст. 189 Земельного кодексу України, геодезичне вимірювання із зазначенням місця розташування площі спірної земельної ділянки та будь-яких інших доказів.

Крім того, позивач у зверненні до Генеральної прокуратури України не обгрунтував своїх вимог, не надав доказів щодо можливих порушень земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи апляційний суд дійшов висновку, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до начальника Державної інспекції сільського господарства у Львівській області ОСОБА_2, Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, третя особа - Генеральна прокуратура України про визнання протиправними дій.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі №813/693/15 за позовом ОСОБА_1 до начальника Державної інспекції сільського господарства у Львівській області ОСОБА_2, Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, третя особа - Генеральна прокуратура України про визнання протиправними дій - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді І.О. Яворський

В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 13.10.2015 року.