Справа № 2-а-282/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Гордійчук І.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" лютого 2012 р. Справа № 2-а-282/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області та ОСОБА_4 на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "29" березня 2011 р. справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2011 року ОСОБА_4 звернулася до Дубровицького районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою від 29 червня 2011 року Дубровицький районний суд Рівненської області позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Дубровицького району Рівненської області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_4 пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22 серпня 2010 року по 22 лютого 2011 року.

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Дубровицького району Рівненської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 державної пенсії відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком за період з 22 серпня 2010 року по 22 лютого 2011 року за виключенням сум фактично проведеної виплати.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_4 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, згідно з ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 22 серпня 2010 року по 22 лютого 2011 року.

Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області нарахувати і виплатити ОСОБА_4 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, згідно з ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 22 серпня 2010 року по 22 лютого 2011 року, за виключенням сум фактично проведеної виплати.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, що фінансування зазначених витрат проводиться виключно за рахунок державного бюджету відповідними розпорядниками бюджетних коштів, а Пенсійний фонд України на включається до Державного бюджету України, тому стягнення даних грошових витрат з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області є незаконним. Просив скасувати постанову суду та винести нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Також з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_4К,. в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю без обмеження шестимісячним строком, тобто починаючи з 23.06.2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга УПФ України в Дубровицькому районі Рівненської області підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що стверджується копією посвідчення потерпілого 1 категорії, є інвалідом другої групи, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст. 39 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачкою період, застосуванню підлягає саме стаття 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та від 03 січня 2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

Тому позивач, відповідно до ст.39 Закону, як непрацюючий пенсіонер, має право отримувати доплату до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату сум, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області №1853/03 від 31.12.2010 року ОСОБА_4 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Крім того, зазначено, що для розгляду питання щодо доцільності переходу на пенсію згідно ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" рекомендовано звернутися до управління.

Згідно статті 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які мають одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позов в частині визнання дій відповідача неправомірними щодо відмови перерахувати ОСОБА_4 основну державну пенсію, відповідно до положень 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату пенсії у відповідності до вимог ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд першої інстанції не звернув увагу, що на позивача не розповсюджуються приписи ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, інвалідам ІІ групи, віднесеним до категорії-1, виплачується у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №550 від 28.05.2008 року, відповідачем встановлені конкретні розмірі пенсії та додаткової пенсі тоді як ст. ст. 62 та 67 Закону №796 Кабінету Міністрів України надано право проводити лише роз'яснення порядку застосування цього Закону, підвищувати розмір доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, відповідності до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позову в частині перерахунку позивачу доплати до пенсії та додаткової пенсії за шкоду здоров'ю, що передбаченні ст.ст. 39, 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Помилковими є твердження позивача про те, що на вказані правовідносини не розповсюджується строк звернення до суду, передбачений ч.3 ст.99 КАС України. Так, вказані спірні правовідносини регулюються спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Ці справи підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам відповідно до п. 4 ч.1 ст. 18 КАС України.

Згідно з ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проте, для розгляду вказаного адміністративного позову інші строки для звернення до суду цим Кодексом та іншими законами не встановлені. Посилання позивача на ст.76 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" є безпідставним, оскільки вказана норма регулює питання відшкодування ядерної шкоди. У даній же справі вирішується спір про зобов"язання відповідача виплатити доплату до пенсії, додаткову пенсію та державну пенсію відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог щодо перерахунку та виплати основної пенсії, яка передбачена ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 22.08.2010 року по 22.02.2011 року, за виключенням сум фактично проведеної виплати, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 березня 2011 року в частині зобовязання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Дубровицького району Рівненської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 державної пенсії відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, за період з 22 серпня 2010 року по 22 лютого 2011 року за виключенням сум фактично проведеної виплати скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,34100

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області вул.Миру, 8,м.Дубровиця,Дубровицький район, Рівненська область,34100