Справа № 2214/2865/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/42885/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Славутський комбінат «Будфарфор» про призначення пенсії на пільгових умовах,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом до управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Славутський комбінат «Будфарфор». Уточнивши позовні вимоги просила визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області та зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до стажу, що дає право на призначення вказаної пенсії, період її роботи з 23 січня 1981 року по 21 серпня 1992 року на посаді ливарника санітарно - будівельних виробів на стенді в Публічному акціонерному товаристві «Славутський комбінат «Будфарфор», починаючи з 26 червня 2012 року.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 в період з 23 січня 1981 року та по час розгляду справи судом першої інстанції працювала на посаді ливарника санітарно - будівельних виробів на стенді в Публічному акціонерному товаристві «Славутський комбінат «Будфарфор».

Згідно довідки виданої Публічним акціонерним товариством «Славутський комбінат «Будфарфор» після проведення атестації на підприємстві в 2001 році посада ливарника санітарно - будівельних виробів на стенді не підтверджена, а вперше до Списку № 2 вказана посада віднесена у 1991 році.

26 червня 2012 року ОСОБА_4, досягнувши 50 років, звернулась до управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Листом від 9 серпня 2012 року № 8129/03 відповідач відмовив у призначені вказаної пенсії з тих підстав, що позивачкою не надано уточнюючу довідку про характер роботи на посаді ливарника санітарно - будівельних виробів на стенді.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в період з 23 січня 1981 року по 21 серпня 1992 року посада ливарника санітарно - будівельних виробів на стенді, на якій працювала позивачка, не була передбачена в Списках № 1, № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах. Дія постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, якою професію ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді вперше віднесено до посад та робіт, які дають право на призначення працівникам пенсії за віком на пільгових умовах, не може поширюватися на правовідносини, пов'язані з виконанням трудових функцій на цій посаді позивачкою, які мали місце до набрання цією постановою чинності.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна з таких підстав.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вимог ст. 159 КАС України висновки судів попередніх інстанцій не ґрунтуються на матеріалах справи та законі.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ст. 62 вказаного Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.5 вказаного Порядку якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

У розділі 21900000 ХVIII «Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 під № 2190201а-13404 значиться: ливарники санітарно - будівельних виробів на стенді.

Отже, як суд першої, так і суд апеляційної інстанцій прийшли до помилкового висновку, що вперше посада ливарника санітарно - будівельних виробів на стенді була віднесена до Списку № 2 посад та робіт, що дають право на пільгову пенсію, лише в 1994 році, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

За таких обставин, коли з 1981 року позивачка працювала на посаді ливарника санітарно - будівельних виробів на стенді Публічного акціонерного товариства «Славутський комбінат «Будфарфор» та продовжувала працювати на вказаній посаді на час звернення з позовом до суду, вказана посада була віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, проте за результатами проведеної на підприємстві у 2001 році атестації відповідні умови праці не підтвердилися, то до пільгового стажу ОСОБА_4. підлягає зарахуванню період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442. А відтак рішення відповідача про відмову призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах не можна визнати правомірним.

Проте суди першої та апеляційної інстанцій цих вимог нормативних актів не врахували.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Статтею 229 цього Кодексу встановлено, що суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

За таких обставин, коли суди повно і правильно встановили обставини справи, але неправильно застосували норми матеріального права, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області та зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до стажу, що дає право на призначення вказаної пенсії, період її роботи з 23 січня 1981 року по 21 серпня 1992 року на посаді ливарника санітарно - будівельних виробів на стенді в Публічному акціонерному товаристві «Славутський комбінат «Будфарфор», починаючи з 26 червня 2012 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк