Справа № 243/9771/15-а
Суддя: Лаптєв М. В.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-а/243/78/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Лаптєва М.В.

при секретарі Мороз К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Слов'янська Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Слов'янськ та м. Красний Лиман старшого сержанта Кравченко Олександра Едуардовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

01.10.2015 року до суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора ДПС ВДАІ м. Слов'янськ та Красний Лиман старшого сержанта Кравченко Олександра Едуардовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.09.2015 року вона була зупинена інспектором взводу ДПС м. Слов'янськ та м. Красний Лиман Кравченко О.Е., який склав відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого вбачається, що вона 22.09.2015 року о 15 годині 55 хвилин по вул.. Шевченко у м. Слов'янську, керуючи автомобілем Nissan Tiida д/з НОМЕР_1 не надала перевагу пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, чим порушила п. 18.1 ПДР України.

Зазначає, що після складання протоколу, інспектором взводу ДПС м. Слов'янськ та м. Красний Лиман Кравченко О.Е. була винесена постанова про адміністративне правопорушення, однак Кравченко О.Е. не віддав цю постанову їй, а лише написав її серію та номер на протоколі.

Зазначила, що не згодна з даною постановою, оскільки правопорушення не скоювала, а протокол та постанова складені з грубим порушенням КУпАП, у зв'язку з чим просить визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, зазначила не скоювала інкримінованого адміністративного правопорушення, а в поясненнях до протоколу складеному 22.09.2015 року не заперечувала інкримінованого їй інспектором адміністративного правопорушення, оскільки злякалась та перебувала під впливом емоцій тому що її переслідував автомобіль ДПС ДАІ.

Відповідач по справі - інспектор ДПС ВДАІ м. Слов'янська, Кравченко О.Е. в судовому засіданні пояснив що адміністративне правопорушення мало місце по факту чого ним і був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивачки. Зазначив, що вручав постанову по справі про адміністративне правопорушення позивачці. Однак пояснив, що надати суду копію постанови на теперішній час не може, будь яких інших доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 суду не надав.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд установив наступне.

Приписами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 3 ЗУ "Про дорожній рух" - забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні покладається на Державну автомобільну інспекцію, яка входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України.

Вирішуючи питання стосовно законності постанови суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час судового розгляду справи встановлено, що 22.09.2015 року ОСОБА_1 була зупинена інспектором взводу ДПС м. Слов'янськ та м. Красний Лиман Кравченко О.Е., який склав відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого вбачається, що вона 22.09.2015 року о 15 годині 55 хвилин по вул.. Шевченко у м. Слов'янську, керуючи автомобілем Nissan Tiida д/з НОМЕР_1 не надала перевагу пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, чим порушила п. 18.1 ПДР України в результаті чого інспектором було складено відносно позивачки протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 2.6 Наказу Міністерства внутрішніх справ України про Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення від 22 лютого 2001 року N 185 вбачається, щодо до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків. Згідно п. 2.7 зазначеного Наказу, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Як вбачається з встановленого в судовому засіданні, відповідачем були порушені зазначені вимоги. Так відповідач не залучив свідків правопорушення, не долучив їх пояснення, тому суд вважає, що суду не були надані докази, що підтверджували б ту обставину, що позивачкою були порушені ПДР України, відповідач по справі не надав суду доказів правомірності свого рішення.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії АП 1 № 153894 від 22.09.2015 року відповідачем наведені обставини правопорушення, які однак не підтвердженні об'єктивними та належними доказами, а саме матеріалами фіксування технічними засобами, письмовими поясненнями свідків, які могли б підтвердити факт вчинення порушення правопорушення або спростувати його. Крім того протокол про адміністративне правопорушення навіть не містить відомостей про опитаних свідків адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачем не надано суду постанову про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, що не дає можливості суду перевірити відповідність її вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, а саме чи містить вона опис усіх обставин, встановлених при розгляді справи, чи зазначені дійсні свідки, які могли б підтвердити факт скоєння правопорушення позивачкою та не зрозуміло, на підставі яких доказів відповідач прийшов до висновку про її провину.

Крім того притягуючи позивачку до адміністративної відповідальності та вибираючи вид та міру адміністративного стягнення, відповідач не вияснив обставин пом'якшуючих або отягчаючих провину, та відповідно, не враховував їх при виборі міри адміністративного стягнення, не враховувались також її майнове положення та особисті характеристики, чим порушив загальні правила накладання адміністративного стягнення, передбачені ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП України. Таким чином, відповідачем не виконані вимоги ст. 280 КУпАП.

Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки при винесенні постанови про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП, були допущені порушення її конституційних прав, процесуальні порушення по розгляду адміністративної справи, а також не забезпечений принцип законності, всебічності , повнити та обєктивності при зясуванні обставин справи, які свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, оскільки судом встановлено, що докази про порушення нею вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, відсутні, що потягло незаконне накладення на позивачку адміністративного стягнення і у цій частині дії субєкта владних повноважень - інспектора ДПС ДАІ м. Словянська є незаконними, а постанова серії ПС2 № 365863 від 22.09.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню із закриттям провадження у адміністративній справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 2, 9-10, 17, 69-71, 117-118, 158-163,171-2 КАС України, ст.ст. 122, 251, 283-284, 288,289 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Слов'янськ та м. Красний Лиман старшого сержанта Кравченко Олександра Едуардовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС 2 № 365863 у справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесену інспектором ДПС ВДАІ м. Слов'янськ та м. Красний Лиман старшим сержантом Кравченко Олександра Едуардовича

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийнятті постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена та підписана у нарадчий кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду М.В.Лаптєв