Справа № 0311/478/2012
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2012-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0311/478/2012
п/с 2-а/0311/351/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2012 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Долі О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Маневицького району Волинської області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Маневицького району ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою від 16.01.2012 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 використовує земельні ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 21.9699 га (рілля 21.9699 га), в тому числі в урочищі „Батареї Будківської сільської ради Маневицького району 17.1771 га, в урочищі „Запруснов Серхівської сільської ради Маневицького району 4.7928 га, не за цільовим призначенням, оскільки вказані земельні ділянки надані підприємцю ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується договорами оренди земельних ділянок, а фактично використовуються для ведення лісового господарства. З вказаною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона не відповідає фактичним обставинам справи та діючому законодавству, а тому просив суд скасувати постанову № 000001 від 16 січня 2012 року старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Маневицького району ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 170 гривень штрафу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив скасувати постанову № 000001 від 16 січня 2012 року старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Маневицького району ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 170 гривень штрафу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовних вимог не визнав, вважає їх необґрунтованими, а тому у їх задоволенні просив відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2012 року відносно позивача було винесено постанову № 000001 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 використовує земельні ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 21.9699 га (рілля 21.9699 га), в тому числі в урочищі „Батареї Будківської сільської ради Маневицького району 17.1771 га, в урочищі „Запруснов Серхівської сільської ради Маневицького району 4.7928 га, не за цільовим призначенням, оскільки вказані земельні ділянки надані підприємцю ОСОБА_1 для ведення товарного сільсько- господарського виробництва, що підтверджується договорами оренди земельних ділянок, а фактично використовуються для ведення лісового господарства. Протокол про адміністративне правопорушення № 0036 від 10.01.2012 року та постанова № 000001 від 16.01.2012 року були винесені в присутності позивача, а також йому було вручено копії вказаних документів. Зазначене не оспорюється позивачем, а також підтверджується дослідженими судом постановою № 000001 від 16.01.2012 року, протоколом про адміністративне правопорушення № 0036 від 10.01.2012 року.

Згідно ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використо- вуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільсько- господарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги)… Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва… Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель.

Згідно ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним обєднанням і організаціям, а також іноземним державам. Оренда земельної ділянки може бути короткостроковою не більше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Відповідно до ст.ст. 95-96 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію… Землекористувачі зобовязані: а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки…

Згідно ст. 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється уповноваженими органами виконавчої влади по земельних ресурсах, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - спеціально уповноваженими органами з питань екології та природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення:... ґ) невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Згідно ст. 35 Закону України „Про охорону земель власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобовязані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість грунтів;… забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про насіння і садивний матеріал сільсько- господарські рослини - зернові, кормові, олійні, ефіроолійні, технічні, прядивні, овочеві, лікарські, квіткові, плодові, ягідні рослини, виноград, картопля, які використовуються в сільськогосподарському виробництві; лікарські рослини - дикорослі та культурні рослини або їх частини (насіння, бруньки, квіти, плоди, стебла, кореневища), які використовуються в медицині для виготовлення лікарських препаратів; лісові рослини - лісові дерева і чагарники, які використовуються в лісовому господарстві.

Судом встановлено, що позивач являється підприємцем. 10.08.2007 року між Маневицькою райдержадміністрацією та ОСОБА_1 було укладено два договори оренди землі, згідно яких передано в оренду на строк 10 років земельні ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 21.9699 га (рілля 21.9699 га), в тому числі в урочищі „Батареї Будківської сільської ради Маневицького району 17.1771 га, в урочищі „Запруснов Серхівської сільської ради Маневицького району 4.7928 га, для товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до умов укладених договорів після припинення їх дії позивач має повернути орендодавцеві земельні ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав їх в оренду. Земельні ділянки передані ОСОБА_1 згідно актів приймання-передачі від 10.08.2007 року. Позивачем використовуються вказані земельні ділянки саме за цільовим призначенням, оскільки на цих ділянках, які надані підприємцю ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ним вирощується сосна звичайна, яка належить до культур лікарських та ефіроолійних. Зазначене підтвердив позивач в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 № 256575 від 26.07.2007 року, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АЄ № 459089, договорів оренди землі від 10.08.2007 року, актів приймання-передачі земельних ділянок від 10.08.2007 року, актів визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) від 11.06.2007 року, розрахунків розміру орендної плати від 26.06.2007 року, повідомлення ДП „Волиньстандартметрології № 3-28/43 від 11.01.2012 року, Державного класифікатору продукції та послуг ДК 016-97, ДК 016:2010.

Згідно ч. 1-2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлені в ході судового розгляду справи обставини не були спростовані відповідачем, суду не було представлено жодних доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як встановлено судом, пояснення позивача, який заперечував факт вчинення ним правопорушення, та його доводи щодо непричетності до його вчинення, оскільки ним використовуються отримані в оренду земельні ділянки за цільовим призначенням, відповідачем взяті до уваги не були, їх не було спростовано в ході розгляду справи, як і не дано їм оцінки при винесенні постанови, тобто не було повно та всебічно зясовано обставини вчинення правопорушення, що свідчить про передчасність та необґрунтованість його висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, та його недоведеність.

Враховуючи вік рослин, а також строк оренди земельних ділянок, пояснення відповідача про використання отриманих в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення лісового господарства, а не для вирощування лікарських та ефіроолійних культур, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони нічим не підтверджені.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивачем використовуються отримані в оренду земельні ділянки, загальною площею 21.9699 га (рілля 21.9699 га), в тому числі в урочищі „Батареї Будківської сільської ради Маневицького району 17.1771 га, в урочищі „Запруснов Серхівської сільської ради Маневицького району 4.7928 га, за цільовим призначенням.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що постанову № 000001 від 16 січня 2012 року старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Маневицького району ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 170 гривень штрафу слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 71, 86, 94, 158-159, 161-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 7, 33, 36, 53, 254, 256, 268, 276, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 20, 22, 93, 95-96, 188, 211 ЗК України, ст. 35 Закону України „Про охорону земель, ст. 1 Закону України „Про насіння і садивний матеріал, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову № 000001 від 16 січня 2012 року старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Маневицького району Волинської області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 170 (ста сімдесяти) гривень штрафу - скасувати.

Постанова є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя районного суду О.В. Невар