Справа № 820/920/13-а
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2013-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 березня 2013 р. № 820/920/13-а

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Салацької Я.І.,

за участю сторін:

представників сторін

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дергачівської МДПІ Харківської області ДПС до ТОВ «Торговий будинок «Хорс» про накладення арешту на кошти платника податків, -

встановив:

Субєкт владних повноважень, Дергачівська МДПІ Харківської області ДПС, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ «ТБ «Хорс» про (з урахуванням уточнень) накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунку №3477, відкритому у філії АТ «Укрексімбанк» в розмірі 78.221,55грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача наявний податковий борг, який платником у добровільному порядку не погашений. У зв'язку з цим податковий орган на виконання повноважень згідно з Податковим кодексом України, просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться у банку.

Відповідач, ТОВ «ТБ «Хорс», про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином та завчасно, але правом на участь у судовому засіданні не скористався, письмових заперечень проти позову не подав.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідач пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу субєкта господарювання юридичної особи, на обліку як платник податків і зборів знаходиться в Дергачівській МДПІ Харківської області ДПС.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що субєктом владних повноважень до суду заявлена вимога про накладення арешту на кошти та цінності платника податків на банківському рахунку, тобто вимога, котра передбачена п.п.20.1.17 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, заявлена субєктом владних повноважень вимога підлягає розгляду по суті.

При цьому, суд не вбачає підстав для розгляду заявленої суб'єктом владних повноважень вимоги як забезпечення адміністративного позову, оскільки приписами ст.ст.117, 118 КАС України взагалі не передбачено можливості накладення арешту на майно.

Відповідно до п.п.20.1.17 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

З положень наведеної норми кодексу слідує, що визначеними законодавцем підставами для застосування арешту коштів на банківському рахунку та інших цінностей в банку є 1) відсутність у платника податків, котрий має податковий борг, майна, 2) наявність у платника податків, котрий має податковий борг, майна, балансова вартість якого менше суми податкового боргу, 3) відсутність у платника податків, котрий має податковий борг, майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Оскільки перелічені підстави не тотожні підставам для застосування адміністративного арешту платника податків згідно з ст.94 Податкового кодексу України, то суд доходить висновку, що арешт коштів в порядку п.п.20.1.17 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України та арешт коштів в порядку ст.94 Податкового кодексу України є різними процедурами реалізації суб'єктом владних повноважень управлінської функції.

Розвязуючи спір суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Керуючись приписами ст.11 КАС України, а також наведених норм процесуального закону, дослідивши добуті докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що за відповідачем обліковується податковий борг в розмірі 78.221,56грн., на адресу відповідача надсилалась податкова вимога №139 від 17.07.2012р. на суму 78.221,88грн., прав власності чи інших речових прав на земельні ділянки, інші обєкти нерухомості, на автомобілі та іншу техніку за відповідачем не зареєстровано, за місцезнаходженням згідно з ЄДРЮО та ФОП відповідач відсутній.

Окрім того, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд відмічає, що субєкт владних повноважень у спірних правовідносинах не забезпечив належної реалізації владної управлінської функції, адже попередньо до звернення до суду не зясував обставин наявності у платника податків коштів на банківських рахунках та в ході розгляду адміністративної справи не подав суду належних та допустимих в розумінні ст.70 КАС України доказів наявності у платника податків коштів на рахунках у банках, хоча в силу приписів п.п.20.1.17 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України вимога про арешт коштів може бути задоволена лише в разі надання субєктом владних повноважень таких доказів.

За відсутності таких коштів підстав для задоволення вимоги про арешт не існує, так як законодавець чітко передбачив, що арешту підлягають кошти, котрі знаходяться (теперішній час) в банку, а не кошти, які можуть бути зараховані на рахунки платника податків у банку в майбутньому.

У звязку з неналежним виконанням владної управлінської функції з боку МДПІ суд самостійно на виконання вимог ст.11 КАС України здійснив запит до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з приводу наявності у відповідача грошових коштів на рахунку №3477, котрий є єдиним рахунком відповідача в банку.

Згідно з відповіддю ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» залишок коштів на поточному рахунку №3477 відсутній.

За таких обставин, заявлена субєктом владних повноважень вимога підлягає залишенню без задоволення, оскільки обґрунтованість та правомірність наведених МДПІ в позові доводів не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову Дергачівської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Хорс" про накладення арешту на кошти платника податків - відмовити.

2. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

3. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 26.03.2013 року.

Суддя О.В. Старосєльцева