Справа № 2а-4941/10/2170
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/20654/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонській області, головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Григоренка Михайла Юрійовича про визнання дій та бездіяльності неправомірними, встановлення відсутності компетенції та скасування постанови за касаційною скаргою підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2010 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2010 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Григоренка М.Ю. щодо звернення до Суворовського районного суду м. Херсона за роз'ясненням резолютивної частини рішення суду та винесення постанови про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-219, виданого 08 липня 2010 року. Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Григоренка М.Ю. щодо не направлення стягувачу ОСОБА_4 постанови про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-219, виданого 08 липня 2010 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2012 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області щодо зупинення постановою від 06 серпня 2010 року виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-219, виданого Суворовським районним судом м. Херсона про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії. Визнано протиправною бездіяльність підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області щодо не направлення ОСОБА_4 постанови про зупинення виконавчого провадження від 06 серпня 2010 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі підрозділ примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонській області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 липня 2010 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Григоренком М.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №20334023 за виконавчим листом № 2а-219, виданим Суворовським районним судом м. Херсона 08 липня 2010 року про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_4 пенсії з урахуванням підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком з 02 квітня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. Боржнику запропоновано виконати рішення суду в добровільному порядку у строк до 26 липня 2010 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження направлено лист № 3991/07 від 27 липня 2010 року, в якому вказано про неможливість виконання рішення суду та необхідність державному виконавцю звернутися до суду із заявою про роз'яснення рішення. При цьому, Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона зазначило, що судовим рішенням, за яким видано виконавчий документ, УПФ зобов'язано здійснити перерахунок пенсії з 02 квітня 2006 року по 31 грудня 2006 року, що суперечить нормативно-правовим актам та робить виконання даного рішення неможливим.

06 серпня 2010 року, у зв'язку із зверненням до суду із заявою про роз'яснення судового рішення, що підлягає виконанню, головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Григоренком М.Ю. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-219, виданого 08 липня 2010 року Суворовським районним судом м. Херсона.

Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Григоренка М.Ю. від 06 жовтня 2010 року поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-219, виданого 08 липня 2010 року Суворовським районним судом м. Херсона.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо звернення до Суворовського районного суду м. Херсона за роз'ясненням рішення цього ж суду, з посиланням на лист Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона, оскільки у резолютивній частині рішення суду чітко визначені періоди стягнення, а тому безпідставними та неправомірними є і дії державного виконавця щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з відсутності підстав для зупинення виконавчого провадження, оскільки викладені в листі Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона від 27 липня 2010 року № 3991/07 факти є спірними лише у випадку розгляду спору по суті судом, і жодним чином не впливають на виконання рішення суду. Право державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження не є абсолютним і повинно ґрунтуватися на обставинах, які перешкоджають виконанню рішення суду, що в даному випадку встановлено не було. При цьому, вказано, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права до участі у розгляді справи допущено державного виконавця, який не може брати участь у розгляді справи в якості відповідача, а також помилково дано оцінку відносно зрозумілості рішення Суворовського районного суду, оскільки така компетенція належить суду, який розглядає подання про роз'яснення судового рішення.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606.

Відповідно до статті 1 вищевказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі якщо резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому документі, є незрозумілою, державний виконавець, а також сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення чи змісту документа.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 вищевказаного Закону встановлено, що виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Згідно статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених у статтях 34 і 35 цього Закону, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Копія постанови надсилається у 3-денний строк сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для винесення постанови про зупинення виконавчого провадження від 06 серпня 2010 року стала необхідність роз'яснення рішення суду у зв'язку з надходженням листа Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона від 27 липня 2010 року № 3991/07 щодо неможливості виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що викладені в листі Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона від 27 липня 2010 року № 3991/07 доводи про незаконність судового рішення, яке підлягає виконанню, є спірними у випадку розгляду спору по суті судом і не впливають на виконання рішення суду. Право державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження не є абсолютним і повинно ґрунтуватися на обставинах, які перешкоджають виконанню рішення суду, що в даному випадку встановлено не було.

При цьому, оскільки відповідачем не надано доказів направлення позивачу копії постанови про зупинення виконавчого провадження, правильним є висновок суду апеляційної інстанції, що вимога про визнання протиправними дій по не направленню копії постанови про зупинення виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або заявою стягувача, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, 06 жовтня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, яку у цей же день направлено стягувачу з супровідним листом за № 6045 та зареєстровано в журналі вихідної кореспонденції.

Таким чином, вірним є висновок суду апеляційної інстанції, що підстави для визнання протиправною бездіяльності щодо не направлення позивачу у визначений законодавством термін постанови про поновлення виконавчого провадження відсутні.

Не підлягає задоволенню і вимога позивача про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-219 поновлено, а тому усунуто обставини, які перешкоджають проведенню виконавчих дій.

Стосовно вимог про визнання неправомірною бездіяльності підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонській області по невиконанню виконавчого листа № 2а-219 від 08 липня 2010 року та зобов'язання вжити заходи по його виконанню слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 цього Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою статті 87 цього Закону.

Якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього Закону, після чого, виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання (частина 1 статті 87 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на виконання вищенаведених вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 13 жовтня 2010 року, згідно якої Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона зобов'язано виконати виконавчий лист № 2а-219 від 08 липня 2010 року у строк до 20 жовтня 2010 року та попереджено, що у разі невиконання рішення суду на боржника буде накладено штраф.

Постановою державного виконавця від 21 жовтня 2010 року на боржника накладено штраф у розмірі 340 грн. та додатково повідомлено, що у разі невиконання рішення суду буде повторно накладено штраф, після чого до суду буде направлено клопотання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. 26 жовтня 2010 року винесено постанову про зобов'язання боржника виконати рішення суду до 04 листопада 2010 року та накладено штраф у подвійному розмірі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що підстави для визнання неправомірною бездіяльності підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонській області по невиконанню виконавчого листа № 2а-219 від 08 липня 2010 року та зобов'язання вжити заходи по його виконанню відсутні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало