Справа № 583/2219/15-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 р.Справа № 583/2219/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.09.2015р. по справі № 583/2219/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Охтирці та Охтирському районі Сумської області

про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Охтирці та Охтирському районі Сумської області (далі - УПФУ в м.Охтирці та Охтирському районі Сумської області, відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд зобов'язати відповідача здійснити перерахування раніше призначеної пенсії відповідно до довідки, наданої бухгалтерією прокуратури Сумської області від 11.06.2015 року з урахуванням витрат, пов'язаних з індексацією, виходячи з розрахунку 80% від суми середньомісячної заробітної плати, зазначеної в довідці.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.09.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі здійснити нарахування пенсії ОСОБА_1, виходячи з розрахунку 80% від суми середньомісячної заробітної плати відповідно до довідки прокуратури Сумської області від 11 червня 2015 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Отже, в даному випадку, суд апеляційної інстанції переглядає постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) фіксування судового засідання 15.10.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 12.09.2012 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону 3668-VI ( 3668-17) від 08.07.2011 року, була призначена пенсія в розмірі 80 % від суми місячної (чинної) заробітної плати за займаною посадою.

Відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", у редакції Закону України № 3668-VI від 08 липня 2011 року, прокурори і слідчі мали право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Отже, розмір призначеної позивачу пенсії склав 80 відсотків від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

З 27.04.2015 року позивач звільнений з посади старшого прокурора Охтирської міжрайонної прокуратури за власним бажанням, в зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років. Стаж роботи на час звільнення складає 13 років 4 місяці 16 днів, що підтверджується довідкою прокуратури Сумської області.

05.05.2015 року позивач звернувся до УПФ України в м. Охтирці та Охтирському районі з заявою про здійснення перерахування пенсії як непрацюючому, до якої додав пакет необхідних документів, в тому числі довідки про розмір заробітної плати на момент звільнення, які були видані бухгалтерією Прокуратури Сумської області.

Наприкінці травня 2015 року працівниками УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі позивача повідомлено, що в довідках про перерахунок пенсії, виданих бухгалтерією прокуратури Сумської області, маються помилки, у тому числі і у довідці про нарахування пенсії ще у вересні 2012 року.

В подальшому позивач знову звернувся до бухгалтерії прокуратури області для належного оформлення вищезазначених довідок.

17.06.2015 року вірно оформлені довідки за №18-27зп-15 від 11.06.2015 р., №18-26зп-15 від 27.04.2015 (про розрахунок заробітної плати станом на 27.04.2015 р., тобто на момент звільнення з органів прокуратури), №18-25зп-15 від 11.06.2015 р. (про вірно виправлений розрахунок розміру заробітної плати станом на вересень 2012 року, тобто на момент призначення пенсії) разом з заявою про перерахування пенсії були надані до УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі.

Відповідачем на підставі виправленої довідки №18-25зп-15 від 11.06.2015 р. позивачу перераховано раніше призначену пенсію (у вересні 2012 року), виходячи з розрахунку 80% від суми середньомісячної заробітної плати (станом на вересень 2012 року) та здійснено відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

01.07.2015 року позивач отримав лист УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі № Г-52 від 30.06.2015 року, відповідно до якого підстави для проведення перерахунку пенсії позивача відповідно до довідок №18-27зп-15 від 11.06.2015 р., №18-26зп-15 від 27.04.2015 р. (про розрахунок заробітної плати станом на 27.04.2015 р., тобто на момент звільнення з органів прокуратури) відсутні.

В своєму листі на запит позивача УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі пояснило, що таке рішення було прийнято відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії / щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Не погоджуючись з такими діями, ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі здійснити нарахування пенсії ОСОБА_1, виходячи з розрахунку 80% від суми середньомісячної заробітної плати відповідно до довідки прокуратури Сумської області від 11 червня 2015 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

В свою чергу, в перерахунку раніше призначеної пенсії відповідно до довідок №18-27зп-15 від 11.06.2015 р., №18-26зп-15 від 27.04.2015 р. (про розрахунок заробітної плати станом на 27.04.2015 р., тобто на момент звільнення з органів прокуратури) відмовлено.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та зауважує на таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції Закону України № 3668-VI від 08 липня 2011 року (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Отже, розмір призначеної позивачу пенсії склав 80 відсотків від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Як вбачається з матеріалів справи на момент звернення позивача до органу пенсійного фонду з заявою про перерахунок розміру пенсії (18.06.2015р.) частиною 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" було передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частинами 20, 21 статті 50-1 вказаного Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею. Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» №505 від 31.05.12р. затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1 - 5. Надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених постановою схем посадових окладів.

Однак, пунктом 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Вказаний закон, яким скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» підписаний Президентом, опублікований в газеті «Голос України» № 44 від 12.03.2015 та набрав чинності 01.04.2015.

Таким чином, з 01.06.2015р. норми Закону України «Про прокуратуру», в тому числі ті, що регулюють порядок здійснення перерахунку пенсій прокурорським працівникам, скасовано на підставі Закону № 213-УІІІ, у зв'язку з чим підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу відсутні.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що положення пункту 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-УІІІ не визнавалися неконституційними, а тому підлягають обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України, враховуючи, що вони прийняті пізніше, ніж законодавство, за яким позивачеві призначалась пенсія.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, визначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадянина та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено і рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 21.10.2004 року (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення).

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для проведення пенсійним органом перерахунку пенсії позивачу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

У відповідності до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.09.2015р. по справі № 583/2219/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 20.10.2015 р.