Справа № 819/3151/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3151/15

07 жовтня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю представників: позивача - ОСОБА_1 відповідача Кучер Р. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про оскарження дій державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач, ОСОБА_3 із адміністративним позовом до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про стягнення виконавчого збору № 17633093 від 19.12.2013 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що нею погашено борг за виконавчим провадженням №17633093 у повному обсязі. У зв'язку з цим звільнено майна з під арешту від 24.04.2012 р. Натомість, без винесення постанови про закінчення виконавчого провадження 19.12.2013 р. державним виконавцем через досить тривалий час винесено постанову про стягнення виконавчого збору у вищезазначеному виконавчому провадженні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Також просив визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити позов без розгляду з підстав пропуску строку звернення з ним до суду. Окремо пояснив, що тривалий інтервал між погашенням боргу у виконавчому провадженні №17633093 та винесенням постанови про стягнення виконавчого збору, пояснюється звільненням з роботи державного виконавця, який здійснював виконавче провадження №17633093 та яким у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку дане виконавче провадження не було закінчено.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Дніпровським районним судом м. Києва 29.01.2010 р., видано виконавчий лист про стягнення з солідарно з ОСОБА_3, ТзОВ «Три кита» на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту в сумі 200930,90 грн. та третейський збір в сумі 2409,31 грн.

За даним виконавчим листом постановою від 25.02.2010 р. відкрито виконавче провадження № 17633093 ( а. с. 13-14).

Позивачем, 24.04.2012 р. на депозитний рахунок відповідача сплачено кошти в сумі 203340,21 грн., що підтверджується квитанцією про сплату коштів № 19 від 24.04.2012 р.( а. с. 17)

Постановою Державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 24.04.2012 р. по звільнено майно з - під арешту ( а. с. 15).

19.12.2013 р. Постановою Державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 19.12.2013 р. стягнуто з ОСОБА_3 виконавчий збір у розмірі 20 334,02 грн.

Не погодившись із вищезазначеною постановою позивачем її було оскаржено до суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України " Про виконавче провадження " від 21.04.1999 року № 606-ХІV з змінами і доповненнями (далі - Закон № 606-ХІV).

Відповідно до ч.1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Ч. 4 ст. 82 Закону № 606-ХІV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Ч. 1 ст. 28 Закону № 606-ХІV визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Ч. 7 цієї ж статті передбачено, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Як встановлено судом, та знайшло своє підтвердження матеріалами даної адміністративної справи позивачем, 24.04.2012 р. на депозитний рахунок відповідача сплачено кошти в сумі 203340,21 грн., що підтверджується квитанцією про сплату коштів № 19 від 24.04.2012 р. ( а. с. 17).

Згідно із виконавчим листом про стягнення з солідарно з ОСОБА_3, ТзОВ «Три кита» на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту в сумі 200 930,90 грн. та третейський збір в сумі 2409,31 грн., що і складає повну суму заборгованості по цим виконавчим.

Як встановлено судом 19.12.2013 р. постановою Державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 19.12.2013 р. стягнуто з ОСОБА_3 виконавчий збір у розмірі 20 334,02 грн.

Як зазначалось вище, ч. 7 ст. 28 Закону № 606-ХІV передбачено, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору. Тобто, законом передбачений механізм дій Державного виконавця у такому випадку.

Ст. 49 Закону № 606-ХІV передбаченні випадки у яких виконавче провадження підлягає до закінчення. П. 8 ч. 1 цієї статті передбачено що виконавче провадження підлягає до закінчення у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ч. 3 цієї ст. 49 № 606-ХІV визначено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Натомість, як встановлено судом та підтверджується матеріалами адміністративної справи постанову про закінчення виконавчого провадження, всупереч приписам ст. 49 Закону 606-ХІV винесено 14.05.2015 р., тобто, більше ніж через три роки після виникнення підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 49 вказаного Закону, що на думку суду є істотним порушенням вимог цього Закону. А оскаржену постанову винесено 19.12.2013 р. тобто, до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, незважаючи на існування на момент її винесення понад рік підстав для закінчення виконавчого провадження № 17633093.

Тому, суд приходить до висновку, що у цьому випадку виконавець повинен був діяти у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 28 Закону № 606-ХІV.

Суд також звертає увагу що ст. 50 Закону № 606-ХІV визначено наслідки завершення виконавчого провадження. А саме, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Ч. 2 ст. 50 Закону № 606-ХІV передбачено, що у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Тобто, вищезазначеною нормою передбачено, що зняття арешту, накладеного на майно боржника відбувається як наслідок закінчення виконавчого провадження

Натомість відповідачем постановою Державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 24.04.2012 р. звільнено майно з - під арешту, в той час як постанову про закінчення виконавчого провадження, всупереч приписам ст. 49 Закону 606-ХІV винесено 14.05.2015 р.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку що відповідачем допущено істотні порушення порядку проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 17633093 , встановлених приписами ст. ст. 28, 49, 50 Закону 606-ХІV, що є на думку суду підставами для скасування оскарженої позивачем постанови Державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 19.12.2013 р. про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 20 334,02 грн.

Щодо строків звернення до суду із даною позовною заявою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч. 3 ст. 99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 28 Закону 606-ХІV встановлено, що постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналізуючи заперечення представника відповідача суд не приймає до уваги його посилання на те, що квитанція № 5767 від 20.12.2013 р., якою підтверджується надсилання позивачу копії постанови про стягнення виконавчого збору є належним доказом саме отримання нею копії оскарженої постанови, а відтак і не є підтвердженням того, що саме у такий спосіб позивач дізналась про порушення свого права та відповідно, що моментом відліку встановленого ч. 1 ст. 28 Закону 606-ХІV десятиденного строку оскарження такої постанови є 20.12.2013 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" зазначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв"язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Зважаючи на те, що позивачем з моменту, коли вона дізналась про порушення її прав відповідачем вчинялись дії щодо його захисту у порядку передбаченому діючим законодавством, а саме, у відповідності до вимог ст. 82 Закону 606-ХІV 23.03.2015 р. подано скаргу начальнику першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ щодо перевірки виконавчого провадження та скасування постанови про стягнення виконавчого збору 19.12.2013 р. Незважаючи на неотримання відповіді на таку скаргу, позивач звернулась за захистом свого права до Тернопільського міськрайонного суду у порядку, передбаченому ст. 383 ЦПК України. Ухвалою від 18.08.2015 р. дану заяву було залишено без розгляду і після отримання її копії 04.09.2015 р. позивач 07.09.2015 р. звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи правову позицію Європейського суду з прав людини та з огляду на наведені норми КАС України, суд приходить до висновку про наявність поважних причин для пропуску позивачем передбаченого ч. 1 ст. 28 Закону 606-ХІV України строку звернення із даним адміністративним позовом.

Відтак, аналізуючи обставини справи, підтверджені належними та допустимими доказами, перевіривши на предмет відповідності вимогам Закону № 606-ХІV оскаржену постанову Державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 19.12.2013 р. про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 20 334,02 грн., суд приходить до висновку про її протиправність а відтак і про обґрунтованість і доведеність позовних вимог та необхідність її скасування.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про стягнення виконавчого збору № 17633093 від 19.12.2013 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.