Справа № 808/6083/15
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року 15:40Справа № 808/6083/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сірик К.Л.

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліон» (далі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000129/1 від 01.07.2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00275 від 01.07.2015 відповідача.

Ухвалою суду від 01.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/6083/15, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 17.09.2015.

Ухвалою суду від 17.09.2015 провадження у справі зупинено за клопотанням сторін до 29.09.2015 для надання додаткових доказів.

29.09.2015 провадження у справі поновлено.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 29.09.2015 на підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позивач підтримав позовні з підстав, викладених у позові. У судовому засіданні зазначив, що вважає протиправним рішення відповідача щодо коригування митної вартості товарів за наявною у нього інформацією щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами та, відповідно, картку відмови у митному оформленні товару, оскільки ним були подані всі необхідні документи для визначення митної вартості за першим методом (за ціною контракту), у звязку з чим просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000129/1 від 01.07.2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00275 від 01.07.2015 відповідача.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у наданих запереченнях. Зазначає, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару встановлено: обраний позивачем метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що використані декларантом відомості не містять всіх даних для обраного методу визначення митної вартості та містять розбіжності. Під час аналізу додатково наданих на вимогу митного органу документів було встановлено, що надані документи містять пояснення деяких виявлених розбіжностей в первинно поданих документах проте не містять інформації, яка підтверджувала б числові значення складових митної вартості. Декларантом не подано в повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість, а також декларант відмовився від надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість в повному обсязі. За результатами проведеної консультації узгоджено та прийнято рішення про визначення митної вартості за другорядним методом резервним. Вважає спірні рішення такими, що винесені у відповідності до вимог діючого законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_3 Салмон Ко Лтд, Великобританія (Постачальник) укладено Контракт №189F/2015W від 30.04.2015 на поставку свіжозамороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів (за асортиментом, кількістю, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару).

Згідно даного Контракту позивачем на митну територію України був ввезений вантаж - морожені хребти лосося. Згідно Інвойсу постачальника №10002570 від 16.06.2015 товар постачався за ціною 0,33 доларів США за кг, на умовах FCA Клайпеда, Литва.

Для здійснення митного оформлення товару 30.06.2015 позивачем по електронній системі «MD Office™. MDDeclaration» до М/п «Запоріжжя центральний» Запорізької митниці ДФС було подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2015/ (додатковий реєстраційний номер митниці 010385) довідковий № 3938 (згідно графи 7 МД), відповідно до якої була заявлена митна вартість товару у розмірі 145620,84 гривень (тобто 7,39 грн або 0,35 доларів США за 1 кг)

У графі 43 МД позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.ст.49, 53 Митного кодексу України.

Заявлена позивачем митна вартість товару, згідно ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, включає вартість товару згідно рахунків - 136620,84 грн. (6501,00 доларів США х 21,015358 курс), та вартість витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України - 9000,00 грн., інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було.

Разом з МД позивачем був наданий пакет документів: контракт № 189F/2015W від 30.04.2015; Інвойс № 10002570 від 16.06.2015; Калькуляція постачальника від 16.06.2015; прайс-лист від 15.06.2015; міжнародна товарно-транспортна накладна №040431 від 18.06.2015; довідка про транспортні витрати від 18.06.2015; договір міжнародного експедирування № 2015 МЭ/4А від 02.01.2015; Дублікат ветеринарного свідоцтва від 30.06.2015 серії СРД-00 № 089883; Ветеринарний (санітарний) сертифікат від 16.06.2015 №WEST160615; Сертифікат походження № РА 1985362 від 16.06.2015; Сертифікат якості №1-2015 від 16.06.2015; експортна декларація № 15LTLUA000EK007798 від 18.06.2015.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог ст.53 Митного кодексу України орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару (зазначені у другій частині статті 53 Митного кодексу України) містять наступні розбіжності:

-відповідно до умов п.5.1 зовнішньоекономічного контракту від 30.04.2015 №189F/2015W вартість товару включає в себе вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки та збори в країні продавця. Надана до митного оформлення калькуляція від 16.06.2015 містить витрати, не зазначені у відповідному пункті контракту (заморожування, маржа компанії). Крім того, в вартість товару включаються витрати на доставку відповідно до умов Інкотермс, хоча на умовах FCA такі витрати додаються окремо;

-окрім цього, згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України додатковим документом для підтвердження заявленої митної вартості визначено прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, але до митного оформлення подано прайс-лист від 15.06.2015 продавця, а не виробника товару. Прайс-лист та калькуляція не містять повної інформації щодо реквізитів продавця (адреса, юридична назва продавця країна). Наданий до митного оформлення прайс-лист містить інформацію про ціну на товар, що упаковано в картонні короби, але не зазначено яка вага одного короба, що виходячи з наданого до митного оформлення інвойсу № 10002570 від 16.06.2015 впливає на формування ціни на товар та не зазначено виробника товару.

30.06.2015 декларанту було направлено електронне повідомлення, у якому йому було роз'яснено про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також декларанта було повідомлено про те, що відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України за власним бажанням він може подати інші додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

01.07.2015 позивач надав відповідачу: Експертний висновок №ОИ-323 від 19.06.2015 Запорізької торгово-промислової палати; лист постачальника від 01.07.2015 з даними бухгалтерського обліку, про відсутність каталогів та про виявлені розбіжності.

Під час аналізу додатково наданих документів, відповідачем встановлено наступне.

У висновку ЗТПП № ОИ-323 від 19.06.2015 зазначено ціновий діапазон від 0,3 дол/кг до 0,45 дол/кг. Ціна товару відповідно до інвойсу від 16.06.2015 № 10002570 становить 0,33 дол/кг. Тобто, ціна товару може бути і вища від заявленої. У висновку ЗТПП від 19.06.2015 № ОИ-323 зазначені дані компаній, які відмінні від виробника товару, що не дає можливості однозначно впевнитись в актуальній оцінці ринкової вартості товару.

Лист виробника б/н від 01.07.2015 спрямований на спростування розбіжностей в наданих до митного оформлення документах та не містить жодних числових значень для підтвердження митної вартості оцінюваного товару.

01.07.2015 відповідач надав консультацію про те, що наданих документів недостатньо для підтвердження митної вартості товару та на цій підставі використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за другорядними методами з розрахунку 0,64 доларів США за 1 кг товару, про що відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000129/1 від 01.07.2015.

На підставі даного рішення відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00275 від 01.07.2015.

В зазначеній картці відмови, як причину у відмові, вказано те, що митним органом проведене коригування митної вартості та винесене відповідне рішення про визначення митної вартості. Також зазначено вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме: коригування митної вартості товару відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів від №112050000/2015/000129/1 від 01.07.2015 та подання нової МД за митною вартістю визначеною митним органом.

Позивач зазначив, що був не згоден з прийнятим рішенням відповідача, але з метою випуску у вільний обіг швидкопсувних товарів скористався правом наданим ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України та оформив 01.07.2015 нову МД по формі МД-2 №112050000/2015/010445, сплативши митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та надавши гарантію в розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю визначеною відповідачем (шляхом грошової застави у розмірі 38169,25 грн.), про що зазначено в графі 47 МД під кодом «55».

Не погодившись з прийнятим рішенням та карткою відмови позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням відповідача суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митна вартість товарів це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобовязання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 ст.51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обовязок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Як встановлено з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, специфікацій, виставлених інвойсів та інших документів постачальника.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобовязаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч. 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Разом з МД позивачем був наданий пакет документів, зазначений вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару встановлено, що надані до митного оформлення товарів документи містять розбіжності, у звязку з чим була предявлена письмова вимога щодо необхідності надання додаткових документів.

Так, на підтвердження митної вартості товару було запропоновано надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товару.

На вимогу податкового органу позивачем було надано: Експертний висновок №ОИ-323 від 19.06.2015 Запорізької торгово-промислової палати; лист постачальника від 01.07.2015 з даними бухгалтерського обліку, про відсутність каталогів та про виявлені розбіжності.

На обґрунтування наявності розбіжностей в поданих документах митний орган зазначив, що в наданій калькуляції зазначені витрати не зазначені в п.5.1. Контракту, крім того включені транспортні витрати, які мають додаватись окремо згідно Інкотермс. Калькуляція не містить повних реквізитів продавця».

Позивач надав лист постачальника від 01.07.2015 з поясненнями щодо форми калькуляцій.

Також, відповідач зазначив, що надано прайс-лист продавця, а не виробника. Прайс-лист не містить повних реквізитів продавця. Не зазначено вагу одного короба.

Позивач надав лист постачальника від 01.07.2015 з поясненнями щодо форми прайс-листа.

Таким чином, декларантом були надані на всі пункти вимоги про надання додаткових документів пояснення та додаткові документи.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.7 ст.54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

В прийнятому відповідачем спірному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено висновок відповідача, що декларантом не подано в повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість товару, а також декларант відмовився від надання додаткових документів в повному обсязі.

Проте, митним органом не зазначено які ж саме відомості про митну вартість товарів залишилися неповними чи недостовірними, адже на кожний пункт запиту додаткових документів відповідні документи були надані.

За змістом ст.57 Митного кодексу України, якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 59 і 60 цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 59 і 60 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не повязаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 62, або обчислена відповідно до вимог статті 63 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Крім того, при визначені митної вартості за другорядним методом Митниця не обґрунтувала із посиланням на подані декларантом документи неможливість застосування основного методу визначення митної вартості, заявленої позивачем. Ненадання ж декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за основним методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Зазначений висновок зроблено у постанові Верховного суду України від 11.09.2012 року (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства. При митному оформленні товару позивачем до митного органу надані всі необхідні документи для визначення митної вартості товару, у звязку з чим рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000129/1 від 01.07.2015 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00275 від 01.07.2015 прийняті необґрунтовано, всупереч вимог діючого законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Запорізькою митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000129/1 від 01.07.2015 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00275 від 01.07.2015, винесені Запорізькою митницею ДФС.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» (вул.Скворцова, буд.236, м.Запоріжжя, 69106, ) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС (вул.Кремлівська, буд.12, м.Запоріжжя, 69015) судовий збір у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. 78 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий