Справа № 688/5399/14-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/14574/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Управління пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області, в якому просила: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області щодо відмови призначити пенсію за вислугою років ОСОБА_4; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області зарахувати до педагогічного стажу ОСОБА_4 роботу в Грицівському вищому професійному училищі з 10.10.1996р. по 30.06.1999р. та призначити їй пенсію за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03.10.2014р.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області щодо відмови призначити пенсію за вислугою років ОСОБА_4 Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області зарахувати до педагогічного стажу ОСОБА_4 роботу в Грицівському вищому професійному училищі з 10.10.1996р. по 30.06.1999р. та призначити їй пенсію за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03.10.2014р

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року скасовано постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року та прийнято нову про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуальною права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, що з 10.10.1996 року позивач працює у Грицівському вищому професійному училищі №38, була прийнята на посаду методиста. З 01.07.1999 року переведена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи, де працює і на даний час, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Стверджуючи, що з 10.10.1996 року по 30.06.1999 року фактично виконувала обов'язки заступника директора з навчально-виховної роботи, що є педагогічною діяльністю, та вважаючи, що має 25 років стажу педагогічної діяльності, ОСОБА_4 03.10.2014 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом відповідача від 13.10.2014 року №3950/05 у призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_5 відмовлено, оскільки період роботи з 10.10.1996 року по 30.06.1999 року, тобто 2 роки 8 місяців 20 днів не зараховується до педагогічного стажу, так як посада методиста не передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

З цього приводу колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55 цього Закону.

Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №909 від 01.11.1993 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено у професійно-технічних навчальних закладах - директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Посада методиста в даному переліку відсутня.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади методистів також відносяться до категорії педагогічних працівників.

Щодо висновків суду апеляційної інстанції про недоцільність застосування даної постанови, оскільки нею лише конкретизовано перелік педагогічних та науково-педагогічних працівників, а не визначено, що робота на цих посадах відноситься до спеціального стажу для призначення пенсії за віком, то суд вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР до педагогічних працівників професійно-технічних навчальних закладів та установ професійно-технічної освіти належать викладачі, вихователі, майстри виробничого навчання, старші майстри виробничого навчання, інструктори виробничого навчання, методисти, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники професійно-технічних навчальних закладів та інші працівники, які беруть безпосередню участь у навчально-виховній роботі.

Вказаний Закон набрав чинності з дня опублікування 12 березня 1998 року та діяв у період звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області.

Відповідно, Постанова Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, прийнята з урахуванням вимог даного Закону і підлягає застосуванню щодо зазначених правовідносин.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_4

Щодо вимог позивача зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області зарахувати до педагогічного стажу ОСОБА_4 роботу в Грицівському вищому професійному училищі з 10.10.1996р. по 30.06.1999р. та призначити їй пенсію за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03.10.2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян професійно технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров'я.

Відповідно до п. 1.1. Статуту Грицівського вищого професійного училища №38 училище є державним професійно-технічним навчальним закладом третього атестаційного рівня, що здійснює підготовку робітників високого рівня кваліфікації з технологічно складних, науково ємких професій та спеціальностей або робітників, діяльність яких пов'язана зі складною організацією праці.

Відповідно до п. 28 Положення про професійно - технічний навчальний заклад, затвердженого постановою КМУ №1240 від 05.08.1998р., до педагогічних працівників професійно-технічних навчальних закладів належать викладачі, педагоги професійного навчання, вихователі, майстри виробничого навчання, старші майстри,старші майстри виробничого навчання, інструктори виробничого навчання, методисти, практичні психологи, педагоги соціальні,керівники фізичного виховання, керівники професійно-технічних навчальних закладів, науково-методичних та навчально-методичних установ, їх заступники та інші працівники, діяльність яких пов'язана з організацією і забезпеченням навчально-виховного процесу.

Згідно з п. 29 цього Положення права, обов'язки та соціальні гарантії педагогічних працівників визначаються Законом України "Про освіту", Законом України "Про професійно-технічну освіту", іншими законодавчими та нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до педагогічних працівників професійно-технічних навчальних закладів належать викладачі, педагоги професійного навчання, вихователі, майстри виробничого навчання, старші майстри, старші майстри виробничого навчання, інструктори виробничого навчання, методисти, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники фізичного виховання, керівники професійно-технічних навчальних закладів, науково-методичних та навчально-методичних установ, їх заступники та інші працівники, діяльність яких пов'язана з організацією і забезпеченням навчально-виховного процесу.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про професійно-технічну освіту» права, обов'язки та соціальні гарантії педагогічних працівників визначаються Законом України "Про освіту" та іншими нормативно-правовими актами. Держава забезпечує педагогічним працівникам професійно-технічних навчальних закладів та установ професійно-технічної освіти: пенсію за вислугу років за наявності стажу безперервної педагогічної роботи не менше ніж 25 років.

Судами встановлено, що згідно записів у трудовій книжці позивача ОСОБА_4 прийнята на посаду методиста з 10.10.1996р., 01.07.1999 р. переведена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Грицівського ВПУ №38.

У первинних документах Грицівського вищого професійного училища за період з 1996 по 1999 р.р. зазначається, що ОСОБА_4 виконувала обов'язки заступника директора з навчально-виховної роботи.

Так, наказом директора Грицівського ВПУ-38 від 11.11.1996р. №302 в обов'язки методиста ОСОБА_4 введені обов'язки з навчально-виховної роботи в училищі та встановлена доплата за виконання такої додаткової роботи у розмірі 30% від посадового окладу методиста.

Відповідно до довідки про розподіл педагогічного навантаження по Грицівському вищому професійно-технічному училищі №38 від 23.12.2014р. №1220, ОСОБА_4 мала педагогічне навантаження за 1997-1998 навчальні роки як заступник директора з навчально-виховної роботи.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що ОСОБА_4, працюючи методистом та заступником з навчально-виховної роботи у спірний період є працівником освіти та, з урахуванням спірного періоду роботи на посаді методиста та заступника з навчально-виховної роботи, має відповідний стаж (25 років), що надає їй право на призначення пенсії за вислугу років згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року - скасувати. Залишити в силі постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підпис)