Справа № 2-а-2187/11
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2011-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2187/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2011 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді - Павлова В.Г.,

при секретарі - Петренко Т. І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Варвинського районного суду Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Варвинському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Варвинського районного суду із адміністративним позовом з обґрунтуванням порушення відповідачем його прав на пенсійне забезпечення та позовними вимогами про зобовязання Управління пенсійного фонду України в Варвинському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 15.02.2011 року по 18.06.2011 року у відповідності з вимогами ст.ст.40,42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ та п.п.3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, а саме за 2010 рік.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Варвинському районі з 03.09.2000 року та отримує пенсію за віком по сп. № 1 у відповідності із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При здійсненні перерахунку пенсії відповідач врахував показник середньої заробітної плати працівників на застраховану особу по Україні за 2007 рік, що є порушенням вимог ч.1 ст.40, ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян), оскільки не взято показник середньої зарплати за календарний рік, що передує року перерахунку, тобто за 2010 рік. Зазначає, що внаслідок неправомірного застосування відповідачем діючого законодавства у сфері пенсійних відносин, розмір її пенсії незаконно знижено, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує його законні права.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, з підстав наведених у адміністративному позові /а.с.3-7/.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час, місце і дату розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив, своєчасно подавши до канцелярії суду письмове заперечення з обґрунтуванням необхідності відмови в задоволені позовних вимог /а.с. 19-22/. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За вказаною нормою права, суд вирішує спір за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При вирішенні даного спору суд керується принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах, що визначені в ст.ст.7-14 КАС України.

В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що позивачу згідно поданої ним заяви був проведений перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»№1058 (далі Закон №1058). При перерахунку був застосований показник середньої заробітної плати за 2007 рік (1197,91 гривень), з чим позивач не згоден та звернувся до суду за захистом своїх прав /а.с.8-9/.

Суть спору полягає у можливості застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з 2010 рік.

Перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року (далі Закон 1058), частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107Л/І визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону 1058 доводить що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону 1058, і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Суд зазначає, що правове розуміння понять «середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України» та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії» є різними правовими категоріями в основі цієї різності лежить, перед усім, різні економічні критерії їх визначеності, в наслідок чого ототожнювати, змішувати ці понятті не передбачається можливим. Таке ототожнення позивачем вище зазначених понять по справі є помилковим, неправомірним, безпідставним.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (далі Закон 1788) та Закон України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року. З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України припаси постанови № 530 від 28 травня 2008 року не можуть застосовуватись до спірних відносин.

Перерахунок пенсії з більш високого заробітку передбачений статтею 69 Закону 1788, відповідно до якої пенсіонерам, які пропрацювали після призначення пенсії, у тому числі за віком, не менш як два роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за заявою пенсіонера новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку, який визначається за два роки роботи підряд для призначення пенсії відповідно до статей 64-67 цього Закону. У разі дальшого зростання заробітку пенсіонера провадиться за його заявою новий перерахунок пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш ніж через два роки після попереднього перерахунку. >, .

Суд зазначає, що обчислення включає в себе призначення та перерахунок пенсії, разом з цим це не є тотожні поняття, вони мають різний правовий зміст та правове навантаження, при цьому формула обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії (призначення та перерахунку) визначається частиною 2 статті 40 Закону України 1058, з тією тільки різницею, що середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення визначається один раз при призначенні пенсії, і в подальшому використовується як постійна величина для пенсіонера, на відміну від інших показників, а саме суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

З урахуванням зазначеного, жодних правових підстав для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2010 рік, не вбачається.

Керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, ст.ст. 9-12, 69-71, 86, 94, 97, 99, 121, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Варвинському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_3