Справа № 812/2770/13-а
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/2770/13-а

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Кононовій О.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Алчевський коксохімічний завод» до ОСОБА_1 митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання надати висновок про повернення надмірно сплачених грошових коштів та стягнення з Державного бюджету 2 357 610,31 грн. податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2015 року до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з Вищого адміністративного суду України після скасування постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 19.04.2013 та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2013, надійшла дана справа на новий розгляд (т.1 а.с.248-250).

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року дана справа прийнята до провадження та призначена до розгляду (т.2 а.с.3).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що між ним та фірмою «Мечел Карбон АГ» (Швейцарія) 11 жовтня 2011 року було укладено зовнішньоекономічний контракт МС-DIS/2011, в межах якого позивачем на митну територію України в листопаді 2011 року на умовах DAP станція Комунарськ (ІНКОТЕРМС 2010) було ввезено вантаж: вугілля марки «ГЖО». Товар надійшов для розмитнення на ОСОБА_1 митницю.

На підставі вказаного контракту та згідно додатку №1 від 11.10.2011 позивачем було заявлено до митного оформлення в режимі імпорту зазначений товар (ВМД №702020002/2011/007052) за ціною договору, а саме 140 доларів США за одну тону, та надано декларацію митної вартості за формою ДМВ-1 і необхідний пакет документів, передбачений Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1766 від 20.12.2006.

Відповідач 1, карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №702020002/1/00169 від 22 грудня 2011 року відмовив йому в митному оформленні товару. Підставою для відмови в митному оформленні зазначено Проведення митної оцінки (рішення про визначення митної вартості №702000006/2011/002354/1 від 22.12.2011р) згідно МКУ від 11.07.02 №92-ІV (ст. 265, ст. 273) та Постанови КМУ від 20.12.06 №1766.

Того ж дня відповідачем 1 було прийнято рішення №702000006/2011/002354/1 до ВМД №702020002/2011/007052, про неможливість визначення митної вартості товару за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Враховуючи вимоги діючого законодавства України, позивачем були перераховані на депозитний рахунок ОСОБА_1 митниці авансові внески для сплати ПДВ, у період з 23.12.11 по 06.02.12 заповнені та подані нові ВМД: №№ 702020002/2011/007253; 702020002/2011/007470; 702020001/2011/005136; 702020002/2011/007468; 702020002/2011/007467; 702020001/2011/005110; 702020002/2011/007469; 702020001/2012/000049; 702020001/2012/000054; 702020001/2012/000727 і декларації митної вартості, в яких зазначена митна вартість товарів за другим методом за ціною 177дол. США/тн., визначеною митним органом в рішенні № 702000006/2011/002354/1 від 22.12.2011.

Разом з тим, позивач не погодився із зазначеним рішенням та 23 квітня 2012 року звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_1 митниці про визнання митної вартості товарів №702000006/2011/002354/1 від 22.12.2011, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №702020002/1/00169 від 22.12.2011.

09 липня 2012 року постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду у задоволенні позову ПАТ Алчевський коксохімічний завод було відмовлено (справа №2а/1270/3275/2012) (т.1 а.с.18).

30 серпня 2012 року постановою Донецького апеляційного адміністративного суду постанова ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 09 липня 2012 року по справі №2а/1270/3275/2012 скасована, визнано противоправним і скасовано рішення ОСОБА_1 митної служби про визнання митної вартості товарів від 22 грудня 2011 року №702000006/2011/002354/1, скасована картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 22 грудня 2011 року №702020002/1/00169 і підтверджена правомірність позиції позивача по визначенню митної вартості товару за основним методом - за ціною контракту 140 доларів США за тону (т.1 а.с.19-24).

Позивачем, податок на додану вартість сплачений, з урахуванням відкоригованої митним органом митної вартості товару, що підтверджується відміткою митного органу сплачено у кожній ВМД. Загальна сума різниці між базою оподаткування, визначеною за другим, та першим методом, складає 2 357 610, 31 грн. Сплачено ПДВ у сумі 11 278 298 грн. замість 8 920 687, 69 грн. (при визначенні митної вартості по ціні контракту 140 дол. США).

На думку позивача, податок на додану вартість, який сплачений на різницю між базою оподаткування, визначеною за другим та першим методом по вищезазначеним ВМД у сумі 2 357 610, 31 грн. є надміру сплаченим та таким, що підлягає поверненню відповідно до пункту 17.1.10 статті 17 та статті 43 Податкового кодексу України.

Враховуючи наявність судового рішення, яке набуло законної сили, та керуючись ст.ст. 43, 102 Податкового кодексу України, наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року N 618 на адресу 1-го відповідача була направлена заява №10/8107 від 15.10.2012 про повернення надмірно сплаченого ПДВ. Листом №2-15/10189 від 24.10.2012 позивачу було відмовлено в його задоволенні.

14 лютого 2013 за № 310-1708 позивачем була направлена заява з вимогою про надання висновку про повернення надмірно сплачених грошових коштів, яка також була залишена без задоволення, жодних дій щодо надання висновку та повернення позивачу надмірно сплачених коштів 1-им відповідачем не здійснено.

Позивач вважає що бездіяльність ОСОБА_1 митниці щодо повернення позивачу надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 2 357 610, 31 грн., та відмова в наданні висновку є протиправною, оскільки, зазначені кошти є надмірно сплаченими до бюджету.

На підставі вищевикладеного, просив суд визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 митниці щодо ненадання висновку про повернення надмірно сплачених грошових коштів та неповернення на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства Алчевський коксохімічний завод надмірно сплаченого ПДВ під час митного оформлення товару. Зобов'язати ОСОБА_1 митницю надати висновок про повернення надмірно сплачених грошових коштів та стягнути з державного бюджету на користь ПАТ Алчевський коксохімічний завод 2 357 610,31 грн. податку на додану вартість (т.1 а.с.3-9).

Ухвалою суду від 08.09.2015 суд допустив заміну відповідача ОСОБА_1 митницю Міндоходів її правонаступником - ОСОБА_1 митницею ДФС (т.2 а.с.80).

При новому розгляді представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила його задовольнити. Також надала письмові пояснення до адміністративного позову від 04.09.2015 №10-302, в яких зазначила, що ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» відповідно до норм ПК України на підставі оформлених належним чином митних декларацій скористався правом на податковий кредит у відповідних податкових періодах (т.2 а.с.57-59).

Представник 1-го відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення з підстав викладених у письмових запереченнях від 03 серпня 2015 року та додаткових поясненнях від 12 жовтня 2015 року (т.2 а.с.28-31, 90-94). При цьому зазначив, що ОСОБА_1 митниця при розмитненні товару діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Митним кодексом України та законами з питань митної справи.

Правомірність дій встановлена постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 09.07.2012 під час розгляду справи №2а/1270/3275/2012 за адміністративним позовом ПАТ Алчевський коксохімічний завод до ОСОБА_1 митниці про визнання протиправним та скасування рішення про визнання митної вартості товарів №702000006/2011/002354/1 від 22.12.2011 року та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №702020002/1/0069 від 22.12.2011.

І хоча вказана постанова суду була скасована постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.08.2012, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2013 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 митниці постанова суду апеляційної інстанції скасована, а постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Враховуючи, що судами першої та касаційної інстанцій встановлена правомірність дій митниці та обґрунтованість прийнятого нею рішення щодо застосування другого методу визначення митної вартості товару, позивач самостійно обчислив суму податкового зобовязання, яку зазначив у податковій (митній) декларації та надав митному органу, у звязку з чим, грошові кошти, які просить стягнути позивач, не можна вважати надміру сплаченими.

Враховуючи викладене, обставини, на які посилається позивач в своєму позові, відсутні, а позовні вимоги є необґрунтованими. У звязку з цим просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник 2-ого відповідача в судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити в задоволенні вимог позивачу та одночасно просив розглянути справу без участі представника Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області (т.2 а.с.24-25,89).

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, і це не оскаржується сторонами, що дійсно між позивачем та фірмою «Мечел Карбон АГ» (Швейцарія) 11 жовтня 2011 року було укладено зовнішньоекономічний контракт МС-DIS/2011, в межах якого позивачем на митну територію України в листопаді 2011 року на умовах DAP станція Комунарськ (ІНКОТЕРМС 2010) було ввезено вантаж: вугілля марки «ГЖО». Товар надійшов для розмитнення на ОСОБА_1 митницю.

На підставі вказаного контракту позивачем було заявлено до митного оформлення в режимі імпорту зазначений товар (ВМД №702020002/2011/007052) за ціною договору, а саме 140 доларів США за одну тону, та надано декларацію митної вартості за формою ДМВ-1 і необхідний пакет документів, передбачений Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1766 від 20.12.2006.

ОСОБА_1 митниця карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №702020002/1/00169 від 22 грудня 2011 року відмовила позивачу в митному оформленні товару. Підставою для відмови в митному оформленні зазначено Проведення митної оцінки (рішення про визначення митної вартості №702000006/2011/002354/1 від 22.12.2011р) згідно МКУ від 11.07.02 №92-ІV (ст. 265, ст. 273) та Постанови КМУ від 20.12.06 №1766.

Того ж дня було прийнято рішення №702000006/2011/002354/1 до ВМД №702020002/2011/007052, про неможливість визначення митної вартості товару за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Враховуючи вимоги діючого законодавства України, позивачем були перераховані на депозитний рахунок ОСОБА_1 митниці авансові внески для сплати ПДВ, у період з 23.12.11 по 06.02.12 заповнені та подані нові ВМД: №№ 702020002/2011/007253; 702020002/2011/007470; 702020001/2011/005136; 702020002/2011/007468; 702020002/2011/007467; 702020001/2011/005110; 702020002/2011/007469; 702020001/2012/000049; 702020001/2012/000054; 702020001/2012/000727 і декларації митної вартості, в яких зазначена митна вартість товарів за другим методом за ціною 177дол. США/тн., визначеною митним органом в рішенні № 702000006/2011/002354/1 від 22.12.2011 (т.1 а.с.25-43).

Позивачем, податок на додану вартість сплачений, з урахуванням відкоригованої митним органом митної вартості товару, що підтверджується відміткою митного органу сплачено у кожній ВМД. Загальна сума різниці між базою оподаткування, визначеною за другим, та першим методом, складає 2 357 610, 31 грн.

Дані обставини були предметом дослідження у справі №2а-1270/3275/2012 за адміністративним позовом ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" до ОСОБА_1 митниці про визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Оскільки позивач не погодився з вказаним рішенням ОСОБА_1 митниці, 23.04.2012 він оскаржив його до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду (справа №2а/1270/3275/2012).

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 09 липня 2012 року було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ПАТ Алчевський коксохімічний завод до ОСОБА_1 митниці про визнання протиправним та скасування рішення про визнання митної вартості товарів №702000006/2011/002354/1 від 22.12.2011 року та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №702020002/1/0069 від 22.12.2011 (т.1 а.с.11-18).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2012 року вказана постанова ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 09 липня 2012 року по справі №2а/1270/3275/2012 скасована, визнано противоправним і скасовано рішення ОСОБА_1 митної служби про визнання митної вартості товарів від 22 грудня 2011 року №702000006/2011/002354/1, скасована картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 22 грудня 2011 року №702020002/1/00169 і підтверджена правомірність позиції позивача по визначенню митної вартості товару за основним методом - за ціною контракту 140 доларів США за тону (т.1 а.с.19-24).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2013 року постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2012 року скасована, постанова ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 09 липня 2012 року залишена без змін (т.2 а.с.33-34).

Спірним питанням у даній справі є відшкодування сум ПДВ у розмірі 2 357 610,31 грн., які були сплачені позивачем на підставі рішення ОСОБА_1 митної служби про визнання митної вартості товарів від 22 грудня 2011 року №702000006/2011/002354/1, яка була предметом оскарження у справі №2а/1270/3275/2012.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами частини першої ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що на час розгляду даної справи набрала законної сили постанова ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 09 липня 2012 року по справі №2а/1270/3275/2012, вона має приюдиційне значення і обставини встановлені судом не доказуються при розгляді даної справи.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 09 липня 2012 року встановлено, що ОСОБА_1 митниця при прийнятті рішення про визначення митної вартості товарів від 22.12.2011 №702000006/2011/002354/1 та при складанні та видачі картки про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 22.12.2011 №702020002/1/00/169 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Митним кодексом України та законами з питань митної справи, що було підтверджено ухвалою Вищого адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року.

Предметом розгляду даної справи є бездіяльність, на думку позивача, ОСОБА_1 митниці щодо ненадання висновку про повернення надмірно сплачених грошових коштів та неповернення на поточний рахунок ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» надмірно сплаченого ПДВ під час митного оформлення товару.

Оскільки рішення ОСОБА_1 митниці про визначення митної вартості товарів від 22.12.2011 №702000006/2011/002354/1 та картка про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 22.12.2011 №702020002/1/00/169 є правомірними і позивачем були перераховані на депозитний рахунок ОСОБА_1 митниці авансові внески для сплати ПДВ, у період з 23.12.11 по 06.02.12 заповнені та подані нові ВМД і декларації митної вартості, в яких зазначена митна вартість товарів за другим методом за ціною 177 дол. США/тн., визначеною митним органом в рішенні № 702000006/2011/002354/1 від 22.12.2011 (т.1 а.с.25-43), тому грошові кошти, які просить стягнути позивач, не можна вважати надміру сплаченими, а дії ОСОБА_1 митниці щодо не повернення цих коштів є правомірними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_1 митниці щодо ненадання висновку про повернення надмірно сплачених грошових коштів та неповернення на поточний рахунок ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» надмірно сплаченого ПДВ під час митного оформлення товару є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З цих же підстав не підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо зобовязання ОСОБА_1 митницю надати висновок про повернення надмірно сплачених коштів та стягнення з Державного бюджету на користь позивача 2 357 610,31грн. податку на додану вартість.

Доводи позивача про те, що суд при новому розгляді даної справи повинен виконати приписи ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року щодо дослідження судом чи не скористався позивач правом віднесення спірних сум до податкового кредиту і при новому розгляді справи суд першої інстанції (на думку позивача) повинен перевірити лише цей момент, є безпідставними.

Так, повертаючи справу на новий розгляд, Вищий адміністративний суд Ураїни в ухвалі від 25 червня 2015 року зазначив, що однією з підстав для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій є не дослідження судами такої обставини як, чи не скористався позивач правом віднесення спірних сум до податкового кредиту.

Однак судові рішення скасовані в повному обсязі і справа направлена взагалі на новий розгляд, а не лише для зясування обставини, чи не скористався позивач правом віднесення спірних сум до податкового кредиту.

Крім того, під час нового судового розгляду даної справи судом встановлено, що ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» скористався правом віднесення спірних сум до податкового кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком переплати ПДВ, податковими деклараціями за грудень 2011 рік, за січень-лютий 2012 рік та податковими накладними за грудень 2011 рік, за січень-лютий 2012 рік, аркушами коригування митних декларацій (т.2 а.с.60-69,98-114). Дані дії позивача відбулися після набрання законної сили рішення ОСОБА_1 окружного адміністративного суду по даній справі.

Оскільки на теперішній час питання щодо підстав для відшкодування сум ПДВ, сплачених позивачем на підставі рішення митного органу № 702000006/2011/002354/1 від 22.12.2011, є невирішеним у судовому порядку, факт віднесення спірних сум ПДВ до податкового кредиту не дає право позивачу по даній конкретній справі на стягнення з Державного бюджету 2 357 610,31 грн. податку на додану вартість.

З врахуванням того, що позивач скористався наданим йому правом відповідно до п.187.8 ст. 187, п.201.12 ст.201 Податкового кодексу України та постанова ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 19.04.2013 про стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» сум ПДВ у розмірі 2357620,37 грн. на теперішній час виконано, про що надано докази - платіжне доручення №36888 від 31.10.2013 (том 2 а.с.96), питання щодо повороту виконання судового рішення можливо вирішити іншим способом, установленим діючим законодавством.

Інших правових доводів позовна заява не містить.

Оскільки позивачу був повернутий сплачений ним судовий збір за подачу адміністративного позову постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 19 квітня 2013 року (т.1 а.с.89-92), ця постанова виконана Головним управлінням Державної казначейської служби України в Луганській області (т.2 а.с.71,74), а при новому розгляді позивачу відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 2328,41 грн. Розрахунок судового збору зроблений за ставками, що діяли на час подачі адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.69-72, 86, 94, 159, 161, 163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову публічному акціонерному товариству «Алчевський коксохімічний завод» до ОСОБА_1 митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання надати висновок про повернення надмірно сплачених грошових коштів та стягнення з Державного бюджету 2 357 610,31грн. податку на додану вартість - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Алчевський коксохімічний завод» () на користь Державного бюджету України судовій збір у розмірі 2328,41грн.(дві тисячі триста двадцять вісім гривень 41коп.).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 20 жовтня 2015 року.

Суддя ОСОБА_4