Справа № 2-а-200/2010
Суддя: Феха Т. С.
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рокитнівський районний суд Рівненської області
Справа №2а-200/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, під головуванням судді Феха Т.С., -розглянувши в смт. Рокитне в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення певних Дій, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України -В Рокитнівському районі Рівненської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по третій групі інвалідності (основної та додаткової) з 07 червня 2010 року та з подальшим перерахуванням пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 п. 4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 60% мінімальної пенсії за віком, що розраховуються виходячи із прожиткового мінімуму для непрацюючих осіб, вказуючи, що вона є інвалідом третьої групи першої категорії* захворювання пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач просить суд визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок їй пенсії по інвалідності (основної та додаткової) з 07 червня 2010 року по даний час та з подальшим перерахуванням пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 п. 4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 60% мінімальної пенсії за віком, що розраховуються виходячи із прожиткового мінімуму для непрацюючих осіб.

Представник управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області в судове засідання повторно не з'явився по невідомій причині, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому порядку; не повідомив про причину неприбуття в судове засідання та не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши всі обставини справи та письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, визнана інвалідом 3 групи з 11 грудня 2000 року до віку та належить до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією довідок МСЕК серії РВН №006849, копією посвідчення серія А №116095.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і Трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Нормами ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є

інвалідами третьої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин позивач має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від 6 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Зі ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку

пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачу має визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, дії управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області з 07 червня 2010 року по даний час є неправомірними.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача нараховувати в подальшому пенсію згідно ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 60% мінімальної пенсії за віком, що розраховуються виходячи із прожиткового мінімуму для непрацюючих осіб, то вказана вимоги не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа, у зв'язку з чим визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним та необгрутнованим. З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині не обгрунтовані та задоволенню не підлягають.

Виходячи з положень абз. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вважає за необхідне змінити "спосіб захисту, обраний позивачем, і зобовязати відповідача згідно його компетенції та відповідної кваліфікації провести нарахування та виплату позивачу такого підвищення, що буде гарантувати дотримання і захист прав і свобод інтересів позивача.

Керуючись ст.160 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області щодо не нарахування та невиплати за період з 07 червня 2010 року по 29 грудня 2010 року позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці смт. Рокитне, вул. Спортивна, 6/5, Рівненської області, пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, передбаченому п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст. 50 Закон'. України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області провести нарахування та виплату позивачу - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці смт. Рокитне, вул. Спортивна, 6/5, Рівненської області, пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, передбаченому п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які -постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 07 червня 2010 року по 29 грудня 2010 року, з урахуванням виплаченої частини пенсії.

В частині інших позовних вимог відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якшо таку не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рокитнівський районний суд Рівненської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10-ти днів з дня отримання постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_2