Справа № 817/2189/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2189/15

15 вересня 2015 року 10год. 38хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення №170007/21 від 30.06.2015 року про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивачка в судовому засідання позов підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві. В обґрунтування позову зазначила, що перевірка, в ході якої було встановлено зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, була здійснена без наявності направлення на перевірку та без складання акта перевірки, що є порушенням з боку працівників ДПІ. Крім того, вилучені алкогольні напої зберігались у підсобному приміщенні (коморі) та не підлягали реалізації, а були придбані для власних потреб чоловіком позивачки - ОСОБА_2. Про те, що марки акцизного збору підроблені ні позивача, ні її чоловік не знали, оскільки вилучені алкогольні напої були придбані ще у лютому 2015 року на ринку Дикого у м.Рівне для особистого споживання.

За таких обставин, вважає рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу №170007/21 від 30.06.2015 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню. З таких підстав, просила позов задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні свідок - ОСОБА_2 підтвердив те, що вилучені алкогольні напої придбавались ним для власних потреб, зберігались в його приміщенні, яке не використовується та не орендується позивачем. Про те, що марки акцизного збору підроблені, свідок дізнався лише після проведеної відповідачем експертизи.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.09.2015 року позовні вимоги не визнав з підстав, викладених в письмових заперечення на позов (а.с.42-43). В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що згідно з протоколом вилучення речей при вчиненні адміністративного правопорушення від 28.04.2015 року встановлено факт зберігання алкогольних напоїв з явними ознаками підробки марок акцизного податку в магазині, що знаходиться за адресою: вул.Поштова, 11, с.Удрицьк, Дубровицький район, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1. Пояснив, що висновком експертизи від 19.05.2015 року за №120 встановлено, що надані на експертизу марки акцизного податку для маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва підроблені. Стверджував, що зберігання алкогольних виробів з підробленими марками акцизного податку суперечить вимогам ч.4 ст.11 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2010 року за №1251. У звязку з чим контролюючим органом було винесено оспорюване рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу №170007/21 від 30.06.2015 року, що, на думку відповідача, є обґрунтованим та правомірним. З таких підстав просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача та показання свідка, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 перебуває на обліку Дубровицькій обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області та здійснює роздрібну торгівлю алкогольною продукцією і тютюновими виробами в магазині Продтовари за адресою: вул.Поштова, 11, с.Удрицьк, Дубровицький район.

Матеріали справи свідчать, що 28.04.2015 року при проведенні перевірки дотримання вимог чинного законодавства у сфері обігу підакцизних товарів в магазині Продтовари працівниками оперативного управління ГУ ДФС у Рівненській області встановлено порушення позивачем вимог ст.164-5 КУпАП, а саме зберігання алкогольних напоїв з явними ознаками підробки марок акцизного податку.

За результатами перевірки посадовими особами було вилучено 94 пляшки горілки "Олександрійська Кришталева" ємністю 0,5 л., 24 пляшки горілки "Олександрійська Українська Супер" ємністю 0,5 л. та 34 пляшки горілки "Пшенична" ємністю 0,5 л., у звязку з чим було складено протокол вилучення речей (документів) при вчиненні адміністративного правопорушення від 28.04.2015 року (а.с. 45).

В ході перевірки уповноваженими особами відповідача відібрано 6 марок акцизного податку, які 06.05.2015 року були направлені відповідачем до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС для проведення експертного дослідження на предмет їх автентичності відповідно до методики проведення дослідження (а.с.49).

Зі змісту висновку дослідження №120 від 19.05.2015 року вбачається, що надані на дослідження шість марок акцизного податку на алкогольні напої вітчизняного виробництва не відповідають аналогічним маркам акцизного податку, що були виготовлені на Державному підприємстві Поліграфічний комбінат Україна по виготовленню цінних паперів (а.с.51-53).

На підставі висновків даного дослідження та матеріалів оперативного управління ДПІ у м.Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області відповідачем прийнято рішення №170007/21 від 30.06.2015 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., передбачені абз.15 ч.2 ст.17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (а.с.44).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню №170007/21 від 30.06.2015 року, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - Закон №481).

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 цього Закону алкогольні напої, які виробляються в Україні, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пп.14.1.107 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Підпунктом 14.1.109 вказаної статті передбачено, що маркуванням алкогольних напоїв є наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з п.226.6 ст.226 Податкового кодексу України маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Згідно з пунктом 226.9 вказаної статті вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Аналогічні приписи містяться у п.20 Положення про виготовлення зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251.

Згідно з п.226.11 ст.226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Відповідно ч.1 ст.17 Закону №481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом п'ятнадцятим частини другої статті 17 Закону №481 передбачено, що у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Механізм застосування фінансових санкцій визначено Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790 (далі - Порядок).

Відповідно до п.5 Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як свідчать матеріали справи, даних, отриманих при перевірці, не було достатньо для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, що стало підставою для призначення дослідження з метою отримання додаткових доказів. З огляду на це, спірне рішення базується на висновку дослідження №120 від 19.05.2015 року.

При цьому, суд звертає увагу, що в силу вимог ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Одночасно, ст.70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

На переконання суду, обставини встановлені під час проведення дослідження та оформленні висновком №120 від 19.05.2015 року щодо дослідження марок акцизного податку не можуть вважатися належними доказами в силу ст.70 КАС України.

Так, згідно з ст.66 КАС України експерт - це фізична особа, якій доручено провести дослідження матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини справи, і дати висновок з питань, які виникають під час розгляду справи і стосуються сфери її спеціальних знань.

Правовий статус експерта виникає в особи у зв'язку із призначенням відповідною ухвалою судової експертизи.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про судову експертизу атестовані судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Порядок ведення державного Реєстру атестованих судових експертів затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.03.2012 року за №492/5.

Поміж тим, матеріали справи свідчать, що висновок дослідження автентичності представлених марок акцизного податку проведено експертом Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи ОСОБА_3, відомості щодо якого у реєстрі атестованих судових експертів Міністерства юстиції України відсутні.

Судом також встановлено, що зазначений висновок оформлено без дотримання вимог ст.82 КАС України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року за №53/5.

За таких обставин, висновок дослідження складено не в межах судового процесу, не встановленою особою, без підтвердження її повноважень на здійснення відповідних експертиз. Будь-яких інших доказів, на підставі яких відповідач дійшов висновку про підробку марок акцизного податку, відповідачем не надано та судом не здобуто.

Окрім того, в порушення вимог п.84.3 ст.84 Податкового кодексу України, контролюючий орган не повідомив позивача про призначення експертизи, та не ознайомив платника податків з висновками експерта.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є субєктом підприємницької діяльності з 02.07.2009 року згідно свідоцтва серії ВО1 №658412. З 04.03.2015 року має ліцензію на торгівлю алкогольними напоями.

Згідно абзацу 15 частини 2 статті 17 Закону №481 фінансові санкції за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, застосовуються лише до суб'єктів господарювання.

Разом з тим, пунктом 3 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790 встановлено, що фінансові санкції у вигляді штрафів застосовуються до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, передбачених цим Законом.

Відтак, порушення вищевказаної норми повинно бути здійснене саме субєктом господарювання.

При цьому, відповідно до вимог п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року №481 було затверджено форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення.

За таких обставин, позивач веде Книгу обліку доходів і витрат, в якій фіксує всі свої доходи та витрати як субєкт господарювання.

Судом встановлено із показань позивача та свідка, що вилучені алкогольні напої були придбані у лютому 2015 року, відтак відповідач зобовязаний був перевірити Книгу обліку доходів та витрат позивача для встановлення чи вказані напої були придбані ОСОБА_1 саме як субєктом господарювання, а не фізичною особою.

Відповідальність фізичних осіб за зберігання алкогольних напоїв з марками акцизного збору невстановленого зразка абзацом 15 ч.2ст.17 Закону №481 не передбачена.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, однак не надав суду належних та допустимих доказів того, що вилучені 28.04.2015 року у магазині Продтовари, що знаходитья за адресою вул.Поштова, 11, с.Удрицьк, Дубровицький район, алкогольні напої були придбані та зберігались саме субєктом господарювання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

Згідно з п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У п.110.1 ст.110 Податкового кодексу України зазначено, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приймаючи рішення про застосування фінансових санкцій до позивача, відповідач не переконався у вчиненні позивачем порушення законодавства та прийняв рішення посилаючись лише на матеріали перевірки, без відповідних доказів підробки позивачем марок акцизного податку чи зберіганні алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, а також не встановив правовий статус особи, яка допустила правопорушення.

Суд не бере до уваги постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 24.06.2015 року у справі №560/916/15-п, оскільки до відповідальності там притягалась ОСОБА_1 як фізична особа, громадянка України, а не субєкт господарювання.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд вважає, що рішення №170007/21 від 30.06.2015 року про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. не відповідає вказаним критеріям правомірності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті рішення №170007/21 від 30.06.2015 року про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб, визначений чинним законодавством, а тому рішення є протиправними, таким, що прийняте без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень і підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення №170007/21 від 30.06.2015 року про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення в повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області №170007/21 від 30.06.2015.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.