Справа № 583/296/15-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2015 м. Київ К/800/20418/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С., Рецебуринський Ю.Й., розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.03.2015р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області , третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі про визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області з вимогами про визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.03.2015р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області від 15.12.2011р. про закінчення виконавчого провадження № 28471488 за виконавчим листом № 2-а-7120/11, виданим 29.08.2011р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області. В задоволенні інших вимог відмовлено в зв'язку з їх необґрунтованістю.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області залишено без задоволення, постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.03.2015р. по справі № 583/296/15-а залишено без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що виконання судового рішення не може бути поставлене у залежність від надходження або ненадходження коштів на розрахункові рахунки боржника, адже зобов'язання органу пенсійного забезпечення згідно судового рішення щодо соціальних виплат за минулі періоди для боржника є безумовною зобов'язуючою обставиною.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі просить скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 2-а-7120/2011 від 18.08.2011р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2012р., зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок державної пенсії, відповідно до вимог ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести відповідні виплати з 10.02.2011р. по 18.06.2011р. включно з урахуванням виплачених коштів.

На виконання постанови від 18.08.2011р. № 2-а-7120/2011 Охтирським міськрайонним судом Сумської області 29.08.2011р. видано виконавчий лист, на підставі якого 01.09.2011р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Сумській області Івашиною В.В. було відкрито виконавче провадження, встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

12.09.2011р. начальник управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка листом повідомив підрозділ примусового виконання рішень про виконання постанови суду в частині здійснення перерахунку пенсії та обіцяно про факт виплати підвищення повідомити додатково.

15.11.2011р. державним виконавцем було накладено штраф на боржника за невиконання рішення суду у розмірі 680 грн., 23.11.2011р. накладено штраф у подвійному розмірі.

15.12.2011р. старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 76).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці , визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Стаття 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносити постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частинами 1, 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що як підставу для закінчення виконавчого провадження за виконавчим документом № 2-а-7120/11 на підставі п.11 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" відповідачем взято розпорядження та лист УПФ України в Охтирському районі, яким державного виконавця повідомлено про здійснення перерахунку коштів на користь стягувача.

Виплати за вказаним перерахунком не проведено у зв'язку з відсутністю державного фінансування з незалежних від боржника причин.

Відповідно до п. 11 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, здійснюється у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті держаним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином правильними є висновки судів про те, що закриття виконавчого провадження є фактично відмовою у виконанні судового рішення в даному випадку.

Згідно п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення.

Часткове виконання боржником зобов'язань за виконавчим документом не є підставою для закінчення виконавчого провадження, згідно ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що відповідачем не доведена правомірність дій щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження висновки судів попередніх інстанцій є обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства щодо виконання судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі залишити без задоволення, а постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.03.2015р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановлених статтями 237-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя - доповідач В.М. Кочан

судді С.С. Пасічник

Ю.Й. Рецебуринський