Справа № 520/5570/15-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 520/5570/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Маломуж А.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Кравця О.О,

- Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси на постанову Київського районного суду м.Одеси від 12 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси про визнання відмови в перерахунку пенсії протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

21.04.2015 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до управління ПФУ у Київському районі м.Одеси, в якому просила визнати протиправним рішення відповідача № 849395 від 06.02.2015 року про відмову врахувати інші виплати при обчисленні пенсії державного службовця, а також зобов'язати управління ПФУ здійснити розрахунок пенсії з 05.05.2014 року у розмірі 70% від заробітної плати з урахуванням інших видів виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при призначені пенсії ОСОБА_2, відповідачем до складу заробітної плати не враховані інші виплати, а саме: сума індексації заробітної плати, матеріальна допомога, грошова винагорода та компенсації за невикористану відпустку, з яких були нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач заперечував проти позову, обґрунтовуючи свою відмову тим, що інші виплати не входять до складу заробітної плати державного державних службовців згідно Закону України «Про державну службу» і не враховуються при обчисленні пенсії для державних службовців.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.06.2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 05 травня 2014 року по 31 січня 2015 року - залишено без розгляду.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 12 червня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відому відповідача про перерахунок ОСОБА_2 пенсії з урахуванням інших видів виплат. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок ОСОБА_2 з урахуванням інших видів виплат з 01 лютого 2015 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

З 05 травня 2014 року позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком.

05 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулась до управління ПФУ з заявою, в якій просила врахувати при виплаті пенсії «інші виплати», згідно з довідками про складові заробітної плати від 05 травня 2014 року №01-12/764 та від 22 травня 2014 року №01-12/861, виданих Київською районною адміністрацією Одеської міської ради.

У березні 2015 року позивач отримала від відповідача рішення № 849395 від 06.02.2015 року про відмову у призначені (перерахунку) пенсій, яким відмовлено у врахуванні інших виплат при розрахунку її пенсії на підставі того, що інші виплати не входять до складу заробітної плати державних службовців згідно ст.33 Закону України «Про державну службу».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та сума індексації заробітної плати включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії враховується, оскільки регулюються спеціальними нормами, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право зокрема жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 року № 865, посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, а, згідно пп. 2 п. 4 цієї ж постанови, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону №108/95-ВР структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з заохочувальних та компенсаційних виплат.

Частиною 2 ст. 33 Закону №3723-XII встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначено які виплати (доходи) враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З наявної в матеріалах справи довідки № 01-12/861 від 22.05.2014 року (а.с.17) вбачається, що на всі виплати, що включені в довідку, тому числі і на "інші виплати", нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а отже вони враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 14 травня 2013 року (справа № 21-125а13) висновки якої, відповідно до ст.2442 КАС України, мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду від 12 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.О.Кравець

Суддя: С.Д.Домусчі