Справа № 810/3148/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3148/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка І.М. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ром Хаус» до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ром Хаус» задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про застосування фінансових санкцій №000012/10-04-21/38911853 від 30 березня 2015 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що податковим органом було дотримано порядок здійснення перевірки позивача, а застосування штрафних санкцій входить до його повноважень.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що співробітниками ГУ ДФС у Київській області 05 березня 2015 року проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами у барі, що розташований за адресою: Київська обл., м.Бориспіль, вул.Київський Шлях, 14, та належить ТОВ «Ром Хаус».

За наслідками вказаної перевірки складено акт від 06 березня 2015 року №349/10-36-21/38911853, в якому зафіксовано порушення у вигляді зберігання пляшки лікеру «BAILEYS», об'ємом 1,0 літра, міцністю 17% об., виробництва «R&A Baileys & Co Dublin» по ціні - 33,92 грн. (розраховано згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»), дата розливу 13 серпня 2014 року (L422582001), яка маркована маркою акцизного податку АААП 000556 07/14 з зазначенням сплати акцизного податку в розмірі 28,212 грн., що не відповідає сумі акцизного податку з одиниці маркованої продукції, визначеній з урахуванням діючих на дату виготовлення продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари, а саме: на дату розливу, 13 серпня 2014 року, алкогольний напій місткістю 1,0 літр, міцністю 17% об., повинен маркуватись маркою акцизного податку з зазначеною сумою сплати акцизного податку в розмірі 11,990 грн., а також зберігання пляшки вина натурального білого сухого ігристого «Teliani Valley», об'ємом 0,75 літра, міцністю 12% об., виробництва AT «Теліані Велі», Грузія, по ціні 33,00 грн. (розраховано згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957), дата розливу 25 лютого 2014 року, без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року.

19 березня 2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено заперечення від 18 березня 2015 року №18-03/15 на зазначений акт, до яких додано, зокрема, копії виписки з ЄДР, ліцензії на право роздрібної торгівлі, наказу по підприємству, договорів поставки, видаткових накладних, рахунку-фактури, сертифікатів відповідності, додатку до сертифікату відповідності, товаротранспортної накладної. Одночасно, позивач просив повідомити його про результати розгляду заперечення.

30 березня 2015 року за наслідком встановлених в акті перевірки порушень Бориспільською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області винесено рішення №000012/10-04-21/38911853 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без марок акцизного податку встановленого зразка.

На зазначене рішення позивачем було подано скаргу від 07 квітня 2015 року №07-04/15, за наслідками розгляду якої ГУ ДФС у Київській області залишило рішення №000012/10-04-21/38911853 без змін, а скаргу ТОВ «Ром Хаус» - без задоволення.

Також рішення про застосування фінансових санкцій оскаржено позивачем до ДФС України, за наслідком розгляду якої було прийнято рішення від 30 червня 2015 року №13538/6/99-99-10-01-06-15, яким скаргу ТОВ «Ром Хаус» залишено без задоволення, а рішення про застосування фінансових санкцій Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 30 березня 2015 року №000012/10-04-21/38911853 та рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення про застосування фінансових санкцій №000012/10-04-21/38911853 від 30 березня 2015 року не відповідає викладеним у ч.3 ст.2 КАС України критеріям, є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу вимог ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 ПК України встановлено порядок проведення фактичної перевірки, п.80.1 якої встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп.80.2.1 п.80.2 ст.80 ПК України);

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп.80.2.3 п.80.2 ст.80 ПК України);

- неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп.80.2.4 п.80.2 ст.80 ПК України);

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (пп.80.2.6 п.80.2 ст.80 ПК України);

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп.80.2.6 п.80.2 ст.80 ПК України).

Отже, для проведення фактичної перевірки законодавством передбачено виключний перелік обставин, обов'язкова наявність однієї з яких є підставою для проведення такої перевірки.

В силу вимог п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

З наведеного вбачається, що обов'язковою умовою проведення фактичної перевірки є присутність посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п.80.5 ст.80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно із п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Таким чином, перед проведенням фактичної перевірки податковий орган зобов'язаний пред'явити платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення на проведення такої перевірки, копію наказу про проведення перевірки, службові посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, після чого посадова особа платника податків розписується у направленні, або, у разі відмови, особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови.

В силу вимог п.86.1 ст.86 ПУ України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п.86.5 ст.86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Пунктом 86.7 ст.86 ПК України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях. Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

З наявної в матеріалах справи копії акту перевірки від 06 березня 2015 року №349/10-36-21/38911853 вбачається, що перевірку здійснено в присутності ОСОБА_1., що зазначена, як представник суб'єкта господарювання та посадовою особою ТОВ «Ром Хаус», що фактично здійснює розрахункові операції.

Подані позивачем докази спростовують твердження податкового органу, що ОСОБА_1. є представником суб'єкта господарювання та посадовою особою ТОВ «Ром Хаус», що фактично здійснює розрахункові операції, а саме позивачем подано до суду копію наказу від 02 березня 2015 року №02-к, згідно з яким ФОП Жижкін С.С. прийнято на роботу ОСОБА_1. на посаду офіціанта з 03 березня 2015 року на підставі її заяви.

З наданих позивачем доказів вбачається, що фактична перевірка ТОВ «Ром Хаус» проводилась посадовими особами контролюючого органу в присутності ОСОБА_1., проте, за відсутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції, а також акт, складений за результатом такої перевірки, підписаний ОСОБА_1., а не особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками. При цьому, і підпис ОСОБА_1. в акті від 06 березня 2015 року відсутній, що свідчить про неознайомлення з текстом акту.

В силу вимог п.5 ст.71 КАС України суд може збирати докази з власної ініціативи.

Судом першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження від 24 липня 2015 року було зобов'язано відповідача надати до суду: письмове пояснення з приводу фактичних обставин та юридичних підстав, покладених в основу оскаржуваного рішення; докази на підтвердження правомірності проведення перевірки, у тому числі підстави, наказ і направлення, докази їх вручення представникам ТОВ «Ром Хаус»; обґрунтування підстав неповідомлення і незапрошення товариства «Ром Хаус» для розгляду заперечень на Акт перевірки; пояснення щодо тверджень позивача про проведення перевірки без присутності посадових осіб ТОВ «Ром Хаус» та будь-якого іншого представника, або ж особи, яка здійснює розрахункові операції; усі документи та матеріали, які брались до уваги або повинні були братися до уваги під час проведення перевірки, складання Акта за її наслідками та винесення оскаржуваного рішення.

Всупереч вимог зазначеної ухвали суду першої інстанції, відповідачем не були подані зазначені документи ні до суду першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду даної справи за апеляційною скаргою податкового органу.

Наведене спростовує твердження апелянта щодо невитребування судом від відповідача доказів, яких, на думку суду, не вистачає.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, процесуальне законодавство визначає обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності прийнятих ним рішень, а тому посилання апелянта на порушення судом першої інстанції процесуальних норм, у разі невитребування у відповідача, який являється суб'єктом владних повноважень, жодних доказів, є безпідставним.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила, що податковим органом не надано до суду документів на підтвердження наявності підстав для проведення фактичної перевірки, перевірка ТОВ «Ром Хаус» проведена за відсутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції, також такі особи не проставляли свій підпис на акті перевірки, крім того, названі особи були позбавлені можливості реалізувати своє право на недопуск посадових осіб податкового органу до проведення перевірки у разі відсутності підстав для цього, докази розгляду заперечень на акт фактичної перевірки, а також повідомлення та запрошення ТОВ «Ром Хаус» для розгляду таких заперечень, податковим органом не подані.

Крім того, відповідачем не надано і доказів порушення позивачем вимог законодавства при здійсненні торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. З акту перевірки вбачається, що проводилась фотофіксація порушень, однак матеріали фотофіксації не надані, жодних доказів щодо встановленого порушення не надано, що свідчить про недоведення відповідачем всупереч ч.2 ст.71 КАС України правомірності прийнятого рішення, а тому рішення про застосування фінансових санкцій №000012/10-04-21/38911853 від 30 березня 2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 19 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.