Справа № 2-а-555/10
Суддя: Голуб Т. І.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2010 року Суддя Волноваського районного суду Донецької області Голуб Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації про визнання дії неправомірними та стягнення державної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2010 року позивачка звернулась з адміністративним позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1,. За яким вона здійсняє догляд. У листопаді 2006 року позивачці нараховано допомогу по догляду за дитиною у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи та середньомісячним доходом родини у розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, но не менше 23 % прожиткового мінімуму, який встановлений для працездатних осіб, для застрахованих осіб. Однак відповідно до ст. 43 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, при народженні та погребінні» розмір допомоги складає 130 грн. На звернення позивачки про виплату їй недорахованої державної допомоги відповідач відмовив, тому остання просить суд визнати дії відповідача неправомірними та виплатити державну допомогу.

Позивачка у судовому засіданні підтримала свої вимоги.

Представник відповідача позов не визнала, та пояснила, що позивачка перебуває на обліку в управлінні як одержувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виплати допомоги, передбачені ст. 15 ЗУ « Про державну допомогу сімям з дітьми» здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімям в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України « Про державний бюджет України на 2007 року». Крім того, законодавчим органом не визначено порядок виконання Рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року, яким визнані неконституційними положення Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік» щодо розміру по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просив відмовити у задоволенні позову на вказаних підставах, а також вважаю, що позивачка без поважних причин пропустила строк звернення до суду, передбачений діючим законодавством.

Заслухавши пояснення осіб та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України « Про державну допомогу сімям з дітьми», що фактично здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, має право на щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вказана державна допомога призначається та виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

Судом встановлено, що позивачка здійснює догляд за малолітньою дитиною, ОСОБА_2І, ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку з чим перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області.

Листом від 26.01.2010 року № Н-3-5-1-6-2 Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації відмовив позивачці в перерахунку виплаченої допомоги по догляду за дитиною до трьох років з огляду на відсутність законодавчих підстав.

Відповідно до ст. 15 ЗУ « Про державну допомогу сімям з дітьми ОСОБА_1І має право на щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що виплачується у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей до 6 років.

У судовому засіданні встановлено, що це не оспорюється сторонами у справі, що відповідачем зазначена державна допомога позивачу сплачувалась не в повному розмірі.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що покриття витрат на виплату державної допомоги сімям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів.

Відповідно до п. 14 статті 71 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність до цього Закону на 2007 рік було до частини 1 статті 15 ЗУ « Про державну допомогу сімям з дітьми» внесено зміни, відповідно до яких розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку дорівнює різниці між 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим рішенням Конституційного суду України у справі № 1-29/20007 ( про соціальні гарантії громадян) від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п. 14 ст. 71 Закону України « Про Державний Бюджет України на 2007 рік» № 489від 19.12.2006 року.

Таким чином, позивачці повинна сплачуватися допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, починаючи з 01.04.2007року по 31.12.2007 рік.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень дає Закон України « Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14 а також Закон України « Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-111.

Частиною 3 статті 4 данного Закону в редакції Закону № 2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 62 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-5, який діє в новій редакції з 28 березня 2007 року ( із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 749-5 від 15 березня 2007 року), визначені наступні розміри прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 434 грн, з 1 квітня - 463грн, з 1 жовтня - 470 грн;

Таким чином, державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що виплачується у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, має визначити, виходячи із наведених вище розмірів з моменту прийняття рішення Конституційного суду України 09.07.2007 року.

п.23 розділу 11 Закону України « Про державний бюджет України 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 12 грудня 2008 року № 659-9 внесені зміни до Закону України « Про державну допомогу сімям з дітьми» відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Поряд з цим Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 не визнано таким, що не відповідає Конституції України п. 23 розділ ! 1 Закону України « Про державний бюджет України 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Постановляючи судове рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на державну допомогу сімям з дітьми, передбачені статтями 1, 3 частиною 2 статті, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23 частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері соціального забезпечення, не може бути скасовано, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Посилання представника відповідача на те, що законодавством не встановлено порядку виконання рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року в частині виплати щомісячної допомоги, передбаченої ст. 15 Закону України « Про державну допомогу сімям з дітьми», суд приймає з догляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно ч. 7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини ( аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає бездіяльність відповідача щодо ненарахування позивачу щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей до 6 років за дитину: ОСОБА_2І починаючи з квітня 2007 року по 31.12.2007 року, протиправною та поновлює строк звернення до суду і зобовязує відповідача провести перерахунок та сплату такої допомоги.

В частині вимог щодо стягнення з відповідача недоотриманої суми допомоги позов задоволенню не підлягає, оскільки суд вважає, що така виплата може бути здійснена відповідачем тільки після проведення донарахування вищезазначеної щомісячної допомоги.

Згідно ст. 94 КАС України, ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України « Про державне мито» за № 7-93 від 21.01.1993 року, судовий збір підлягає стягненню за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8. 9, 10, 11, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області про визнання неправомірною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1І строк звернення до суду.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області по ненарахуванню ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей до 6 років: на дитину ОСОБА_2, починаючи з 0! 04.200?року до 31.12.2007 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області провести перерахунок та сплатити ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей до 6 років: на дитину, ОСОБА_2І, починаючи з 01.04.2007 року по 31.12.2007року.

В іншій частині позову відмовити за необгрунтованістю позовних вимог.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний адміністративний суд через Волноваський районний суд протягом 20 днів з дня подання заяви про оскарження до суду, яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: