Справа № 826/11511/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 жовтня 2015 року № 826/11511/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Велтайм»
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.04.2015 р. № ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Велтайм» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі від 24.04.2015 р. № про застосування штрафних санкцій в розмірі 83 474,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві протиправно застосовано до ТОВ «Велтайм» штрафні санкції в розмірі 83 475,45 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідач протиправно виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки строк на оскарження рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.04.2014 р. № 6295/00/26-15-10-08-15, ще не минув. Крім того, на думку позивача, відсутність запису щодо руху отриманої ТОВ «Велтайм» готівки у розмірі 6 694,89 грн. у КОРО при наявності оприбуткування зазначеної суми, означає виключно порушення порядку ведення такої книги, а не ухилення від оприбуткування зазначеної суми.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без його участі або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно наданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні з огляду на те, що позивачем не було оприбутковано готівку в касі підприємства.

В судовому засіданні 29.07.2015 р. суд, керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України, ухвалив про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у Житомирській області 20.01.2015 р. проведено фактичну перевірку з питань дотримання порядку розрахунків, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів господарської одиниці АЗС ТОВ «Велтайм», що розташована за адресою: м. Коростень, вул. Жовтнева, 162.

За результатами перевірки складено акт від 23.01.2015 р. № 005/26-50-22-03/38130447.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

1) п. 13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків - 81765,35 грн. (перераховано оператором АЗС ОСОБА_1 власноручно), сума готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті РРО- 80519,41 грн., невідповідність склала - 1245,94 грн.;

2) п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, а саме: в книзі обліку розрахункових операцій «р»/5 від 13.11.2014 в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» не забезпечено оприбуткування готівкової виручки в повному обсязі в день її надходження на підставі фіскального звітного чеку № 1068 від 06.12.2014 р. на загальну суму 16 694,89 грн. (записи відсутні).

За результатами проведеної перевірки ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 05.02.2015 р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 83 475,45 грн.:

- за порушення п. 13 ст. 3 Закону № 265 та відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265 застосована фінансова санкція в розмірі 1,00 грн.;

- за порушення п. 2.6 Положення та відповідно до п. 1 Указу Президента від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовано фінансову санкцію в розмірі 83 474,45 грн. (5*16694,89 грн.).

Крім того, ГУ ДФС у Житомирській області 20.01.2015 р. проведено фактичну перевірку з питань дотримання порядку проведення розрахунків, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів господарської одиниці АЗС ТОВ «Велтайм», що розташована за адресою: м. Коростень, вул. Красіна, 9.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 23.01.2015 р. № 006/26-50-22-03/38130447.

Перевіркою встановлено порушення:

1) п. 1 ст. 3 Закону № 265, а саме: реалізація паливно-мастильних матеріалів (відповідно до Z-звіту № 0002) через незареєстрований реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер (зареєстрований у ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 08.08.2014 р.) за 07.08.2014 р. на загальну суму 24460,61 грн.;

2) п. 13 ст. 3 Закону № 265, а саме: сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків - 34298,78 грн. (перераховано оператором АЗС ОСОБА_2 власноручно), сума готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті РРО - 34 298,36 грн., невідповідність склала - 0,39 грн.;

3) п. 12 ст. 3 Закону № 265, а саме: на ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації, зберігання, встановлено нестачу бензину «А-92» на загальну суму 12 378,23 грн.;

4) п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, а саме: незабезпечено своєчасне оприбуткування готівкової виручки в книзі обліку розрахункових операцій № /1 від 08.08.2014 р. в сумі 11 515,69 грн., відповідно до Z-звіту № 0002 за 07.08.2014 р.

За результатами проведеної перевірки ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 05.02.2015 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 82 336,30 грн.:

- за порушення п. 1 ст. 3 Закону № 265 та відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265 застосовано фінансову санкцію в розмірі 1,00 грн.;

- за порушення п. 13 ст. 3 Закону № 265 та відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265 застосовано фінансову санкцію у розмірі 0,39 грн.;

- за порушення п. 12 ст. 3 Закону та відповідно до ст. 20 Закону № 265 застосовано фінансову санкцію в розмірі 24756,46 грн. (2*12378,23 грн.);

- за порушення п. 2.6 Положення та відповідно до п. 1 Указу Президента від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовано штрафну санкцію в розмірі 57578,45 грн. (5*11515,69 грн.).

За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 14.04.2014 р. № 6295/10/26-15-10-08-16, яким скасовано податкові повідомлення-рішення від 05.02.2015 р. № , № та зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві вжити заходів щодо прийняття податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій, відповідно до вимог чинного законодавства, а скарги від 13.02.2015 р. № 57/02, № 58/02 задоволено частково.

На підставі вищевказаного рішення, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято нові податкові повідомлення-рішення:

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1,00 грн. за порушення п. 13 ст. 3 Закону № 265;

- № від 24.04.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 83 474,45 грн. за порушення п. 2.2, п. 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637;

- № від 24.04.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 24 757,85 грн. за порушення п. 1, п. 3, п. 12, п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 57 578,45 грн. за порушення п. 2.2, п. 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637.

На вищезазначені податкові повідомлення-рішення позивачем було подано скарги до ГУ ДФС у м. Києві. Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 08.05.2015 р. № 7593/10/26-15-10-08-16 скарги позивача було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся із повторною скаргою № 307/05 від 21.05.2015 р. до Державної фіскальної служби України.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно рішення Державної фіскальної служби України від 03.06.2015 р. № 11491/6/99-99-10-01-02-25, скарга ТОВ «Велтайм» № 307/05 від 21.05.2015 р. залишена без розгляду та повернута скаржнику.

Позивач, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 24.04.2015 р. № , звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом.

В силу положень п. 56.1, п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п. 56.6 цієї ж статті у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Як встановлено судом, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 24.04.2015 р. № було винесено відповідачем на підставі рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.04.2015 р. № 6295/00/26-15-10-08-16, яким, в свою чергу, було скасовано первинне податкове повідомлення-рішення від 05.02.2015 р. № .

Рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.04.2014 р. № 6295/00/26-15-10-08-16 про результати розгляду первинних скарг було отримано позивачем 20.04.2015 р., що підтверджується витягом із сайту УДППЗ «Укрпошта», а тому в силу приписів п. 56.6 ст. 56 Податкового кодексу України, останнім днем подання скарг до Державної фіскальної служби України було 30.04.2015 р.

Втім, ДПІ у Голосіївського району ГУ ДФС у м. Києві всупереч вищенаведеним положенням Податкового кодексу України, тобто до спливу строку на адміністративне оскарження, було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 24.04.2015 р. № , що є неправомірним.

Разом з тим, суд враховує, що позивач скористався своїм правом на оскарження рішення шляхом звернення до Державної фіскальної служби України зі скаргою, а тому, в даному випадку, процедурне порушення не може слугувати підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 24.04.2015 р. № , суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення норм чинного законодавства позивачем полягало у тому, що в КОРО «р»-5 від 13.11.2014 р., в розділі № 2 «Облік руху готівки та суми розрахунків», відповідно до фіскального звітного чеку № 1068 від 06.12.2014 р., не забезпечено оприбуткування готівкової виручки в повному обсязі в день її надходження, тобто в КОРО відсутні записи про оприбуткування готівки з РРО.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР (надалі - Закон N 265/95-ВР).

Відповідно до ч. 1, 2, 13 ст. 3 Закону N 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

За визначенням ст. 2 Закону N 265/95-ВР реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті;

фіскальний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що застосовується для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, який містить дані про виконані операції з початку робочої зміни касира.

Частиною 2 ст. 8 цього ж Закону передбачено, що форма, зміст та порядок ведення розрахункових документів, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, встановлюються Національним банком України за погодженням з органом доходів і зборів.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою встановлено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320 (надалі - Положення N 637).

Касові операції - операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку.

Книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.6 Положення N 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Аналіз вищенаведених положень чинного законодавства свідчить про те, що підприємства та підприємці повинні обліковувати надходження готівки в касі на суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій. Підставою для здійснення обліку готівкових коштів у разі застосування РРО є фіскальні звітні чеки РРО. При цьому, суми готівки, що оприбутковуються мають відповідати сумам, що визначені у таких звітних чеках.

Як встановлено перевіркою 06.12.2014 р. до каси підприємства надійшли грошові кошти в сумі 16 694,00 грн. на підставі фіскального звітного чеку РРО № 1068.

Як вбачається з вищевказаного Z-звіту № 1068 від 06.12.2014 р. на АЗС було відпущено 46,35 л дизельного палива за готівку на суму 699,86 грн., а також 1 050,00 л дизельного пального за готівку на суму 15 855,00 грн.

З пояснень позивача вбачається, що кошти в сумі 15 855,00 грн. були сплачені покупцями ТОВ «Велтайм» по безготівковому розрахунку. Як зазначає позивач, згідно відомості на відпуск пального 06.12.2014 р. ФОП ОСОБА_3 (договір № 658 від 13.08.2014 р.) було відпущено на АЗС 600,00 л дизельного пального, а також ФОП ОСОБА_5 (договір № 541К від 25.04.2014 р.) - 450,00 л дизельного пального, що разом складає 1 050,00 л дизельного пального, відображених у Z - звіті № 1068.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що 06.12.2014 р. на АЗС вийшов з ладу РРО з ФН з якого було роздруковано Z-звіт № 1068.

Відповідно до пояснень оператора після заміни системної плати з РРО з ФН було надруковано Z-звіт № 1068, де значилось, що реалізація дизельного пального на суму 15 855,00 грн. відбувалась за готівку, хоча насправді відпуск був здійснений по безготівковому розрахунку. Наведене підтверджується відомістю на відпуск пального, видатковими накладними, інформацією з обігу по паливним картам.

З урахуванням викладеного, позивач стверджує, що ТОВ «Велтайм» отримав готівкові кошти по Z-звіту № 1068 від 06.12.2014 р. у сумі тільки 839,89 грн. (16 694,89-15 855,00=839,89 грн.), про що було зазначено в КОРО «р»/5 від 13.11.2014 р. в розділі № 2 «Облік руху готівки та суми розрахунків».

Однак, дослідивши фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість доводів позивача з огляду на наступне.

Згідно відомості на відпуск пального 06.12.2014 р., позивачем було реалізовано 450,00 л дизельного пального за паливною карткою № 000716, яка належить ФОП ОСОБА_5 Реалізація дизельного пального в зазначеній кількості також підтверджується розшифровкою оборотів по карті за період з 06.12.2014 р. по 06.12.2014 р. час 23:59:59, видатковою накладною № РС-001941 від 31.12.2014 р. на суму 6 750,00 грн. та Z-звітом (06.12.2014 р. час 00:23:00) на суму 6 795,00 грн. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про підтвердження безготівкових розрахунків між позивачем та ФОП ОСОБА_5 06.12.2014 р. на суму 6 750,00 грн.

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджується реалізація дизельного пального у кількості 600,00 л ФОП ОСОБА_3 Так, матеріали справи не містять доказів видачі ФОП ОСОБА_3 паливної картки. Згідно відомості на відпуск пального остання отримала 1338,725 л пального 18.12.2014 р. Згідно видаткової накладної № РС - 001978 від 31.12.2014 р. ФОП ОСОБА_3 було реалізовано 1679,690 л дизельного палива на загальну суму 20 716,18 без ПДВ. Також матеріали справи не містять розшифровки оборотів за карткою за 06.12.2014 р. Аналіз наявних в матеріалах Z-звітів свідчить про відсутність реалізації пального шляхом безготівкових розрахунків 06.12.2014 р. ФОП ОСОБА_3 Отже, доводи позивача про те, що ФОП ОСОБА_3 06.12.2014 р. було реалізовано 600,00 л дизельного палива шляхом безготівкових розрахунків не підтверджується доказами.

Відповідно до п. 4 ст. 17 Закону N 265/95-ВР у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті, до такого суб'єкта господарювання застосовуються штрафні санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання.

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Указу Президента України 12 червня 1995 року N 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, оскільки доказами наявними в матеріалах справи підтверджуються безготівкові розрахунки щодо реалізації дизельного пального 06.12.2014 р. на підставі паливної картки лише з ФОП ОСОБА_5, відповідно суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 24.04.2015 р. № є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування штрафних санкцій за неоприбуткування готівки в сумі 6 750,00 грн. Тобто, з урахуванням положень абз. 3 ст. 1 Указу Президента України 12 червня 1995 року N 436/95, нарахуванням відповідачем штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 33 750,00 грн. (6 750,00*5) є протиправним.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним спірних рішень, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1 Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Велтайм» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 24.04.2015 р. № в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 33 750,00 грн.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути решту суми судового збору в розмірі 556,14 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Велтайм» до Державного бюджету України.

5. Стягнення решти суми судового збору доручити ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук