Справа № 2-а-2102/11
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2011-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2102/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2011 року смт. Варва

складі: головуючого судді - Павлова В.Г.

при секретарі - Малофеєвої О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Варва Чернігівської області позовну заяву ОСОБА_1 до сержанта ІДПС 3 взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень, скасування постанови серії СВ1 № 043932 від 11.06.2011 року в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в Варвинський районний суд з позовом до сержанта ІДПС 3 взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень, скасування постанови серії СВ1 № 043932 від 11.06.2011 року в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, посилаючись на те, що постанова винесена відповідачем з порушенням положень чинного законодавства.

З позовної заяви вбачається, що о 15 годині 22 хвилини 11.06.2011 року позивач, рухаючись на транспортному засобі «Реидеоі ехрегі» /держ. номер НОМЕР_1/ на 179 км автодороги Чернігів - Прилуки - Пирятин в населеному пункті позначеному знаком 5.45 ПДР України, рухався зі швидкістю 85 км/год, чим перевищив швидкість на 25 км/год. Швидкість рух вимірювалась приладом «Радіс» № 2036.

Відповідачем був складений протокол від 11.06.2011 року про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 132191 та винесена постанова серії СВ1 № 043932 від 11.06.2011 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Обґрунтовуючи адміністративний позов, позивач зазначає, що Правила Дорожнього Руху не порушував, а відповідачем допущено неповне зясування обставин, що мають значення для справи. Швидкість автомобіля на вказаній ділянці автошляху становила 75 км/год., і незважаючи на аналогічні письмові пояснення надані і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, вони не були взяті до уваги, нічим не спростовані, і як результат - відповідачем було винесено оскаржувану постанову.

Позивач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, заявивши в адміністративному позові клопотання про розгляд справи без його участі /а.сЗ-5/.

Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час, місце і дату розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За вказаною нормою права, суд вирішує спір за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч.б ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі наявні докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. З Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність, Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 ІЧ3353-ХІІ (із змінами і доповненнями) учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника підрозділів Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Положеннями ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З матеріалів справи вбачається, що 11.06.2011 року ІДПС 3-го взводу ДПС БДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 відносно позивача складений протокол від 11.06.2011 року про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 132191, за порушення вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху України.

Суть адміністративного правопорушення полягала у тому, що о 15 годині 22 хвилини 11.06.2011 року позивач, рухаючись на транспортному засобі «Реидеоі ехрегі» /держ. номер НОМЕР_1/ на 179 км автодороги Чернігів - Прилуки - Пирятин в населеному пункті позначеному знаком 5.45 ПДР України, рухався зі швидкістю 85 км/год, чим перевищив швидкість на 25 км/год. Швидкість рух вимірювалась приладом «Радіс» № 2036. ,

Постановою від 11.06.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 043932, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Відповідно до п.8.1 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Згідно положень п.12.4 Правил Дорожнього Руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Інформаційно-вказівний знак, передбачений п. 5.45 "Початок населеного пункту , інформує водіїв про найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність є зокрема і перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Підставою для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення стали данні, що були зафіксовані за допомогою спеціального технічного засобу «Радис № 2036», яким відповідач здійснював фіксацію порушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи при складанні протоколу та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, інспектором було прийнято рішення лише на підставі результатів технічного приладу, без будь-яких інших доказів (пояснень потерпілих,, свідків, висновку експерта, речових доказів) передбачених ст.251 КУпАП, та спростування тверджень позивача про його незгоду із вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч.1 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Разом з тим зібрані по справі про адміністративне правопорушення докази повинні містити достовірну інформацію, підтверджувати наявність правопорушення, місце, час його скоєння, наявність свідків, потерпілих при обставинах, які встановлюються, винність особи у вчиненні правопорушення.

До адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автономному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів, згідно до вимог ч.1 ст.141 КУпАП. Вказана норма статті застосовується лише у разі фіксації порушення працюючими в автономному режимі спеціальними технічними засобами. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів які б свідчили, що прилад Радис є автоматичним засобом фото - або відео фіксації в матеріалах справи відсутні

Ухвалою Варвинського районного суду від 21.06.2011 року, відповідачу по справі було запропоновано надати в разі невизнання адміністративного позову письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються та зобовязано надати матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене за ч.1 ст.122 КУпАП.

Стаття 11 Закону України "Про міліцію" передбачає право працівника міліції використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото- і відеоспостереження, для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху, а у випадках, передбачених законом, тимчасово затримувати і доставляти на спеціальні майданчики чи стоянки для зберігання транспортні засоби, експлуатація яких не допускається або забороняється законом.

У відповідності до п.1 Наказу МВС від 01.03.2010 року за № 33 "Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху", в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху використовується радіолокаційний вимірювач швидкості «Радис»

У відповідності до п.п. 10 п.5 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня,1997 року N 341 працівники Державтоінспекції під час виконання службових обов'язків мають право використовувати в установленому порядку спеціальні технічні і транспортні засоби для виявлення і фіксації порушень правил дорожнього руху, обстеження водіїв, нагляду за технічним станом транспортних засобів, автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, примусової зупинки транспортних засобів, їх транспортування на спеціальні майданчики у випадках порушень водіями правил зупинки і стоянки, дешифрування показань.

Згідно п.19.2 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув.

Проте, відповідачем на отриману ухвалу суду, доказів, до суду у встановлений строк, надано не було і не повідомлено суд про причини їх не надання чи не можливості їх надання, жодних клопотань з боку відповідача відносно цього, до суду заявлено не було. Тоді як згідно з ст. 72 КАСУ у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані, як докази у справі. Тобто, не дивлячись на те, що відповідачем отримано пам'ятку про роз'яснення прав та обов'язків сторін, відповідач не виконав свій процесуальний обов'язок по поданню доказів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідачем також не доведено, що в даному випадку виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке було зафіксоване із застосуванням радіолокаційного пристрою «Радіс», було здійснено у відповідності до вимог КУпАП, Закону України "Про міліцію", Закону України "Про дорожній рух", Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, так як відповідачем документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі, не надано.

Оскільки, на пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі від 21.06.2011 року, надати докази на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, надано не було, тому суд вирішує справу на основі наявних доказів в адміністративній справі відповідно до вимог ч. 6 ст.71 КАС України.

У відповідності до ст.ст. 10-15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані в якості доказу у справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання. Таких документів на розгляд суду також надано не було.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ч. З ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.06.88 року (з наступними змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" зазначає, що суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини-майновий стан винного.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що в порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. При винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а відповідач при винесенні вищезазначеної оскаржуваної-постанови не діяв відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України та ч. З ст. 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Не підлягає задоволенню позовна вимога, заявлена позивачем, щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, оскільки даний вид судочинства здійснюється згідно Кодексу адміністративного судочинства України, а закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення можливе в разі розгляду справи за Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1 ч.1, 10,11,18 ч.1 п. 2, 71, 158-163,186, 171'2КАС України, ст.ст.122, 25Ї, 258, 289, 293 КУпАП, п.п. 8.1, 12.4, 5.45 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до сержанта ІДПС 3 взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень, скасування постанови серії СВ1 № 043932 від 11.06.2011 року в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправними дії сержанта ІДПС 3 взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії СВ1 № 043932 в справі про адміністративне правопорушення, винесену 11.06.2011 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1.

Скасувати постанову від 11.06.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 043932, винесену сержантом ІДПС 3 взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В задоволення решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 гривню 70 копійок судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_3