Справа № 22-а-15981/11
Суддя: Гуль В. В.
Дата ухвалення: 2011-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: судді Мережко М.В.

суддів: Данілов О.М., Гуль В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду в м. Бровари Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м. Бровари Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги «дітям війни»,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому зазначила, що згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року,вона є дитиною війни. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, їй, як дитині війни повинна була виплачуватись державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної державної допомоги неправомірною, зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплатити недоплачену суму допомоги до пенсії з 2006 року по 2009 рік, включно, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка передбачена ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», в сумі 3 944, 30 грн.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправні дії Управління Пенсійного фонду у м. Бровари Київської області щодо невиплати ОСОБА_1, як дитині війни, відповідно до ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» за 2008 рік щомісячної надбавки у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязано відповідача провести перерахунок щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_1, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 22 травня 2008 року з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у звязку із чим спір вирішений невірно.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку УПФУ у м. Бровари Київської області, як пенсіонер та має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки, вищевказана допомога за 2008 рік позивачці виплачувалась у меншому розмірі, ніж передбачено ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", ОСОБА_1 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції частково задовольнив позов - зобовязав УПФУ у м. Бровари Київської області здійснити з 22 травня 2008 року, як «дитині війни», нарахування та виплату на її користь недовиплаченого щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за рахунок коштів Державного Бюджету України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення вимог позивача. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", розміру визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та з врахуванням висновків, що викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст..6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України. В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності у позивачки права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" і оскільки судом встановлено, що відповідач неправомірно не нараховував позивачці вказані кошти в меншому розміру ніж це передбачено вказаним законом, тому суд обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198,200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари Київської області залишити без задоволення .

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржено до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: