Справа № 813/2427/15
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року № 813/2427/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів: головуючого судді Хоми О.П.,

судді Кравціва О.Р.,

судді Кухар Н.А.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, про визнання протиправним і скасування припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ України), в якому просить визнати протиправним та скасувати виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області на його імя припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №2/9 від 22.01.2015 року, яким його зобовязано усунути вимоги містобудівного законодавства, а саме: пункт 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В обґрунтування позовних вимог, з посиланням на статтю 19 Конституції України, статтю 29 Закону України «Про планування і забудову територій», статті 34 та 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», стверджує, що вимоги припису не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і його виконання є неможливим.

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіслав телеграму про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позову не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні. Пояснила, що в результаті проведеної Департаментом ДАБІ у Львівській області перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 по вул. Шухевича, 14 у м. Бориславі у багатоквартирному житловому будинку у 2009 році провів реконструкцію квартири із збільшенням житлової площі за рахунок горища та здійснив прибудову сходової клітки до квартири № 4 без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої проектної документації, чим порушив статті 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та статтю 29 Закону України «Про планування і забудову територій». З посиланням на вказані норми, а також на Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанову КМУ №553 від 23.05.2011 року, Положення про інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області зазначила, що позивач повинен отримати дозвіл на виконання будівельних робіт та подати на реєстрацію декларацію про початок виконання будівельних робіт, у якій заповнити графу про наявність проектної документації. Вважає оскаржений припис законним. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача , зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

22.01.2015 року Департаментом ДАБІ у Львівській області здійснено позапланову перевірку на предмет додержання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, додержання стандартів і правил ОСОБА_2 щодо реконструкції і збільшення житлової площі квартири АДРЕСА_1.

Підставою проведення перевірки, як вказано у направленні від 20.01.2016 року №05-41-3/н, стало звернення гр. ОСОБА_3 від 11.12.2014 року, скероване Бориславською міською радою №1-1379 від 15.12.2014 року.

Результати перевірки оформлені актом №2/9 від 22.01.2015 року.

Як слідує з акту, перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 по вул. Шухевича, 14 у м. Бориславі Львівської області у багатоквартирному житловому будинку у 2009 році провів реконструкцію квартири із збільшенням житлової площі за рахунок горища та здійснив прибудову сходової клітки до квартири № 4 без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої в установленому порядку проектної документації, чим порушено статтю 29 Закону України «Про планування і забудову територій», статті 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність».

За наслідками перевірки складено протокол № 2/9 від 22.01.2015 року про порушення ОСОБА_2 частини першої статті 96 КУпАП та винесено припис № 2/9 від 22.01.2015 року, яким запропоновано усунути порушення містобудівного законодавства, а саме: пункт 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», про виконання якого письмово повідомити інспекцію до 31.03.2015 р.

Постановою директора Департаменту ДАБІ у Львівській області №2/14-ф/пз від 05.02.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

24.02.2015 року ОСОБА_2 сплатив 510 грн штрафу, що підтверджується квитанцією №138950492.

Предметом оскарження є виданий на імя ОСОБА_2 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №2/9 від 22.01.2015 року, яким його зобовязано усунути вимоги містобудівного законодавства, а саме: пункт 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, в тому числі, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону та видавати обовязкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної з будівництвом обєкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 (далі Порядок).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Державний архітектурно-будівельний контроль, відповідно до пункту 5 Порядку, здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Підстави для проведення позапланової перевірки визначені пунктом 7 Порядку, серед яких є виявлення факту самочинного будівництва обєкта та звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення субєктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Повноваження посадових осіб інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені пунктом 11 Порядку, відповідно до якого вони мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом та видавати обовязкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з пунктом 17 Порядку, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Аналіз частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VI та пунктів 11 та 17 Порядку дає підстави вважати, що посадові особи інспекції вправі видавати лише два види приписів, а саме: про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Позивач не заперечує порушення ним вимог статті 29 Закону України «Про планування і забудову територій», статей 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», яке полягає у реконструкції квартири із збільшенням житлової площі за рахунок горища та здійсненні прибудови сходової клітки до квартири АДРЕСА_1 у 2009 році без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої в установленому порядку проектної документації.

Це підтверджується добровільною сплатою ОСОБА_2 штрафу у розмірі 510 грн, визначеного постановою №2/14-ф/пз від 05.02.2015 року на підставі протоколу №2/9 від 22.01.2015 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 96 КУпАП, складеного за наслідками проведеної відповідачем позапланової перевірки на предмет додержання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Водночас, позивач оскаржує припис №2/9 від 22.01.2015 року, виданий за наслідками цієї ж перевірки, стверджуючи, що його висновки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і його виконання є неможливим.

Зміст припису №2/9 від 22.01.2015 року полягає у вимозі усунути порушення містобудівного законодавства, а саме: пункт 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Стаття 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI) регулює питання, повязані із правом на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 2 частини 1 цієї статті замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Згідно з частиною другою статті 34 Закону № 3038-VI зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Аналіз змісту статті 34 Закону № 3038-VI (зокрема, частини другої) та її місця розташування у цьому Законі (перед статтями, які визначають алгоритм дій замовника щодо виконання підготовчих робіт статті 35-36) дає підстави стверджувати, що усунення порушень вимог цієї статті можливе лише до завершення будівництва. Тому що після завершення будівництва, яке було розпочато без відповідних дозвільних документів, воно набуває статусу самочинного будівництва.

Самочинне будівництво зумовлює вчинення відповідачем дій, визначених статтею 38 Закону № 3038-VI (яка так і називається «Самочинне будівництво»), які повинні узгоджуватися із положеннями статті 376 ЦК України.

Позивач ствердив, що провів реконструкцію квартири із збільшенням житлової площі за рахунок горища та здійснив прибудову сходової клітки до квартири АДРЕСА_1 ще у 2009 році.

Така ж дата виконаних ОСОБА_2 робіт вказана відповідачем у акті перевірки №2/9 від 22.01.2015 року, протоколі №2/9 від 22.01.2015 року про адміністративне правопорушення та оскаржуваному приписі №2/9 від 22.01.2015 року.

Окрім цього, акт перевірки №2/9 від 22.01.2015 року містить запис про те, що на час проведення перевірки роботи завершені. Факт завершення будівництва підтверджує і проведена при цьому фотофіксація обєкту.

Таким чином, станом на 22 січня 2015 року при перевірці відповідачем було виявлено факт самочинного будівництва, яке полягало у реконструкції ОСОБА_2 квартири із збільшенням житлової площі за рахунок горища та здійсненні прибудови сходової клітки до квартири АДРЕСА_2.

У звязку із виявленням факту самочинного будівництва відповідач повинен був діяти згідно зі статтею 38 Закону № 3038-VI, відповідно до частини першої якої він також наділений правом видати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, однак після того, як зясує наявність чи відсутність можливості перебудови обєкту самочинного будівництва з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач не діяв у спосіб, визначений для нього статтею 38 Закону № 3038-VI.

За встановлених судом обставин, видача відповідачем припису №2/9 від 22.01.2015 року з вимогою усунути порушення містобудівного законодавства, яке регулює питання, повязані із правом на виконання будівельних робіт до початку їх виконання, нівелює саму мету державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінка припису №2/9 від 22.01.2015 року через призму вказаних критеріїв свідчить, що відповідач використав надані йому повноваження щодо видачі припису не у спосіб, передбачений Законом № 3038-VI та без урахування мети, з якою такі повноваження йому надано.

Перевіривши оскаржений позивачем припис №2/9 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданий 22.01.2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, суд дійшов висновку, що такий суперечить вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю і прийнятий з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому його слід скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

Відповідно до положень частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ДАБІ України, яка виступала стороною у справі, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за квитанцією №71 від 22.04.2015 року.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_2 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №2/9 від 22.01.2015 року.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України в користь ОСОБА_2 73 (сімдесят три) грн. 08 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Хома О.П.

Суддя Кравців О.Р.

Суддя Кухар Н.А.