Справа № 2а-2499/11/2670
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Київ К/800/19267/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Рецебуринський Ю.Й., Пасічник С.С., провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2011р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2015р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015р., заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Як встановили суди та вбачається із матеріалів справи, в лютому 2011 року позивач звернуся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив зобов'язати Міністерство оборони України повідомити Пенсійний фонд України про підстави (постанова Кабінету Міністрів України від 22.09.2010р. № 889) перерахунку пенсії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2011р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2012р., ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Відмовляючи в задоволенні вказаного позову, суди виходили з того що грошові винагороди військовослужбовцям плаваючого та льотного складу визначаються саме з грошового забезпечення та виплачуються одночасно з виплатою грошового забезпечення та не враховуються до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії, а відповідно і для проведення перерахунку пенсії.

В заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2011р. ОСОБА_2 істотною для справи обставиною, що не була і не могла бути відома на час розгляду справи, вважає отримання ним 16.12.2014р. висновку інституту української мови № 307/661 від 12.12.2014р., в якому зазначено, що слово винагорода є синонімом слову премія. При цьому вказує, що оскільки два слова з однаковим змістом в Законі не записується, то слово "премія" тлумачиться як грошова винагорода.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2011р., суди правильно виходили з того, що наведені заявником підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки висновок інституту української мови № 307/661 від 12.12.2014р. носить лише довідково-інформаційний характер, при цьому на час розгляду справи цього висновку не існувало.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді Рецебуринський Ю.Й.

Пасічник С.С.