Справа № 809/3409/13-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Справа № 876/882/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників:

від відповідача Дутка-Гефко Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.12.2013 року у справі № 809/3409/13-а за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (позивач) звернулась з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську (відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм Податкового кодексу України, оскільки в оскаржуваний період позивач не мав взаємовідносин з неоформленими належним чином найманими працівниками. Вказує, що особа, яку перевіркою визначено як неоформленого працівника, повинна була проходити стажування у позивача, однак у зв'язку з тим, що нею не було надано паспорту для належного оформлення її як стажера, то позивач не допускала її до роботи, та фактичного стажування не відбувалось.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.12.2013 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області за № від 01.11.2013 року. Стягнуто з Державного бюджету на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в розмірі 172,05 грн. судового збору.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники судового процесу в судове засідання, причин неявки суду не повідомили, хоча про місце, час та дату розгляду справи були належним чином повідомлені.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам не відповідає.

Матеріалами справи доведено, що відповідачем було отримано листи Івано-Франківського міського відділу УМВС України в Івано-Франківській області від 03.09.2013 року та від 16.09.2013 року щодо встановлення фактів використання праці осіб без документального оформлення підприємцем ОСОБА_2

08.10.2013 року керівником інспекції видано наказ про проведення фактичної перевірки дотримання вимог законодавства про оподаткування позивача за період з 01.09.2012 року по 21.01.2013 року за № 695. За наслідками перевірки складено акт від 21.10.2013 року № 2857/09-15-17-2-07/НОМЕР_2 та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.11.2013 року за № .

До матеріалів справи долучено письмове пояснення ОСОБА_2 (написане та підписане власноруч) від 08.10.2013 року ( вх. № 13,252/10 від 14.10.2013 року), згідно якого позивачка зізналась, що у своїй діяльності використовувала працю найманої особи гр. ОСОБА_3

Матеріалами справи доведено, що гр. ОСОБА_3 проходила стажування на посаду продавця з жовтня 2012 року по червень 2013 року без укладання трудового договору. За період стажування ФОП ОСОБА_2 виплатила гр. ОСОБА_3 грошову винагороду в сумі 6075,00 грн., однак податок з доходу не нарахувала, не утримувала та не перерахувала до бюджету, чим порушила ст. ст. 18, 164,167,171 ПК України.

Пунктом 164.1 ст. 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) ( крім випадків, зазначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Згідно з п. 171.1 ст.171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Згідно з пп. 168.1.1 п.168.1 ст. 168 ПК України оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відтак, з врахуванням виплати доходу фізичній особі ОСОБА_3, без нарахування та сплати податку з фізичних осіб з отриманого доходу, податковим органом правомірно донараховано позивачу 911,25 грн. податку з доходів фізичних осіб за 2012-2013 р.р., що становить 15% від 6075,00 грн. суми виплаченого доходу.

Таким чином, враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими контролюючий орган обґрунтував свої твердження про порушення позивачем вимог ПК України, а відтак й покладених в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, заявлений позивачем позов є безпідставним, через що задоволенню не підлягає.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, п. 4 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.12.2013 року по справі № 809/3409/13-а скасувати. Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.