Справа № 818/3061/15
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р. Справа №818/3061/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, який вона та її представник підтримали в судовому засіданні, мотивуючи вимоги тим, що відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності самозайнятої особи - приватного нотаріуса ОСОБА_1, за результатами якої прийнято податкове повідомлення - рішення про збільшення суму зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та застосування штрафних (фінансових) санкцій, вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не сплаченого єдиного внеску. Вважає такі рішення протиправними. В Книзі доходів і витрат нею помилково були не записані понесені та документально підтверджені витрати на оплату наданих інформаційно -технічних послуг та комісій по банківському рахунку на загальну суму 5530 грн. Документи, що підтверджують ці витрати, були надані на перевірку, однак вони не були прийняті перевіряючою особою. В Книзі обліку доходів і витрат нею були помилково записані як валові витрати суми податку на доходи фізичних осіб, сплачені за 2012 рік - 7 770 грн. Згодна, що нею були помилково задекларовані витрати в сумі 2 240 грн.

Відповідачем встановлено порушення абзацу 1 пункту 2 ч.1 ст.7, пункту 11 ст.8, пункту 2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що полягало у заниженні єдиного соціального внеску за 2013 року. Висновок про заниження єдиного соціального внеску в результаті невірного визначення щомісячної суми чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок не ґрунтується на вимогах законодавства та роз'ясненнях контролюючих органів.

Просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення № /39676 від 05 серпня 2015 року в частині визначення зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 829 грн. 50 коп. та застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 207 грн. 38 коп.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 19787 грн. 92 коп. № Ф-/39677 від 05 серпня 2015 року та рішення про застосування штрафних санкцій в сумі 1978 грн. 79 коп. за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № /39678 від 05 серпня 2015 року.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Пояснив, що перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 в книзі обліку доходів і витрат включила до складу валових витрат суму податку на доходи фізичних осіб, в результаті чого нею був занижений чистий оподатковуваний дохід на суму 7 770 грн. В порушення ч.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» позивачка невірно визначила помісячно суми чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок, що призвело до заниження суми єдиного внеску за 2013 рік на 19 787,92 грн. Зазначив, що податкове повідомлення - рішення, вимога про сплату недоїмки та рішення про застосування штрафних санкцій прийняті правомірно. Просив відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Сумах стосовно приватного нотаріуса ОСОБА_1 проведено документальну позапланову виїзну перевірку як платника податків, який проводить незалежну професійну діяльність з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, про що складений акт перевірки № 1647/18-19-17-03//142 від 17 липня 2015 року. ( а.с. 12-17).

В ході перевірки податковим органом встановлено порушення п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України в результаті чого приватним нотаріусом занижено податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 7 770 грн., внаслідок неправомірного включення до складу витрат сум податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік, абзацу 1 пункту 2 ч.1 ст.7, пункту 11 ст.8, пункту 2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що полягало у заниженні єдиного соціального внеску за 2013 рік на загальну суму 19 787,92 грн. у зв'язку з тим, що сума чистого доходу із розрахунку на кожен місяць не співпадає з даними, зазначеними у звіті з єдиного внеску. За наслідками перевірки контролюючим органом прийняті податкове повідомлення-рішення № /39676 від 05 серпня 2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 1165,50 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 291,38 грн., вимога № Ф-/39677 від 05.08.2015 року про сплату недоїмки з єдиного внеску в розмірі 19 787,92 грн. та рішення № /39678 від 05.08.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого платником єдиного внеску в розмірі 1978,79 грн. (а.с. 19,20).

Суд не може погодитися з такими висновками податкового органу з огляду на таке.

Судом встановлено, що в період з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року ОСОБА_1. отримувала інформаційно - технічні послуги від Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. Вартість наданих послуг становить 4 621 грн. Зазначені обставини підтверджуються рахунком ДП "Інформаційний центр" від 31.12.2012 року, платіжним дорученням від 17 січня 2013 року на суму 4 621,00 грн. та актом наданих послуг (а.с. 76,77,78).

ОСОБА_1 оплачувалась нарахована комісія по рахунку № 0868 у відділенні банку ПАТ "Креді ОСОБА_2" на суму 909,00 грн. Вказані обставини підтверджуються копією довідки банку та виписками з рахунку про рух коштів (а.с. 49,50-75). Як пояснила позивачка, зазначені витрати не були записані нею помилково до Книги обліку доходів і витрат (а.с. 31-32). Документи, що підтверджують витрати в сумі 5 530 грн. були надані на перевірку, проте перевіряючими особами не використовувались.

Перевіркою встановлено, що позивачка до Книги обліку доходів і витрат внесла записи про включення до складу витрат податок на доходи фізичних осіб за 2012 рік в загальній сумі 7 770 грн. Суми податку не є витратами в розумінні п.п. 139.1.6 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України та записані до витрат позивачкою помилково.

Відповідно до п.п.14.1.226 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пунктом 178.3 ст.178 Податкового кодексу України встановлено, що оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Отже, при визначенні сукупного чистого доходу приватних нотаріусів необхідно враховувати витрати, які пов'язані з організацією такої діяльності та обумовлені вимогами Закону «Про нотаріат» та іншими нормативними актами, яки регулюють діяльність приватних нотаріусів. Оплата інформаційно - технічних послуг від Державного підприємства "Інформаційний центр" та перераховані суми комісійних здійснені позивачкою з метою провадженні незалежної професійної діяльності, а тому віднесення їх до валових витрат за 2013 рік є правомірним.

Враховуючи, що позивачкою не включено до валових витрат витрати в сумі 5 530 грн. та помилково задекларовано 7770 грн., суд вважає, що нею при визначенні чистого (оподатковуваного) доходу за 2013 рік зайво включено до валових витрат 2 240 грн.(7770 грн. - 5 530 грн.), а відтак, збільшення податковим органом зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, нарахованого з цієї суми, є правомірним. Суд вважає необхідним скасувати податкове повідомлення - рішення в частині збільшення зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 829,50 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 207,38 грн.

Стосовно недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахованої відповідачем та застосування штрафних санкцій у зв'язку з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску визначається Законом України від 08.07.2010 № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).

Згідно із ст. 9 Закону № 2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Вказаною нормою встановлюються особливості сплати єдиного внеску для різних платників, перелік яких визначений у ст. 4 Закону № 2464. Відповідно до п. 5 ч. 1 зазначеної статті платниками єдиного внеску є особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме нотаріальною діяльністю, та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, зазначені у п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. Отже, приватні нотаріуси сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Звітним періодом для приватних нотаріусів визначено календарний рік.

Судом встановлена, що позивачем, податкова звітність за 2013 рік сформована на підставі первинних бухгалтерських документів, відображених в Книзі обліку доходів та видатків. Тобто на підставі відповідних господарських операцій складена і подана до податкового органу звітність за період, який перевірявся відповідачем ( а.с. 28-29).

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

На підставі ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було видано:

постанову правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 № 22-2, якою затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (дана постанова діяла до 03.12.2013) (далі - Порядок № 22-2);

наказ Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України від 20.09.2013 № 1628/24160 (далі - Порядок № 454).

Згідно пунктів 3.4. даних Порядків фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з таблицею 3 Додатка № 5 до Порядку. В таблиці 3 в другій графі зазначається сума доходу, заявлена в податковій декларації.

Таким чином, сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок в графі «усього» таблиці 3 Додатка № 5 до Порядку № 454 та Порядку № 22-2 має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року.

Поданий позивачем звіт з єдиного внеску за 2013 рік заповнений з урахуванням вказаних вище вимог та відповідають приписам Закону № 2464.

Таким чином, на спростування позиції відповідача щодо правомірності його дій в частині застосування для розрахунку недоїмки п. 2 та п. 8 ст. 9 Закону № 2464, суд зазначає, що встановлений механізм визначення суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок передбачав, що приватний нотаріус самостійно визначає таку суму доходу кожного місяця. При цьому загальна сума річного доходу, визначена у податковій звітності повинна співпадати із загальними річними показниками Книги обліку доходів і витрат.

Як вже було зазначено, ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначає базою нарахування єдиного внеску - суму доходу (прибутку) отриманого від нотаріальної діяльності, що підлягають обкладенням податком на доходи фізичних осіб. При цьому законодавець передбачає, що сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток), а максимальною базою нарахування єдиного внеску є сума доходу, що дорівнює 17 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачкою був сплачений єдиний внесок в сумі 16 727,48 грн., тобто в розмірі, більшому за максимальний, встановлений законом. Відповідач неправомірно визначив суми щомісячного доходу позивачки як базу нарахування єдиного внеску за кожен місяць, оскільки базою нарахування єдиного внеску, в даному випадку, є сума загального річного доходу. За таких обставин, позивачем протиправно донараховано ОСОБА_1 єдиний внесок за 2013 рік в сумі 19 787,92 грн. та нараховано штрафні санкції за таке донарахування в розмірі 1978,79 грн. Суд вважає необхідним вимогу про сплату недоїмки та рішення від 05 серпня 2015 року про застосування штрафних санкцій скасувати.

За встановлених обставин, позовні вимоги про скасування вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як наслідок, скасуванню підлягає і рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого платником єдиного внеску.

На підставі ч.1 ст. 94 КАС України на користь позивача належить стягнути за рахунок державного бюджету понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій задовольнити.

Визнати частково протиправним та скасувати в частині визначення зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 829 грн. 50 коп. та застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 207 грн. 38 коп. податкове повідомлення-рішення № /39676 від 05 серпня 2015 року.

Визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 19787 грн. 92 коп. № Ф-/39677 від 05 серпня 2015 року та рішення про застосування штрафних санкцій в сумі 1978 грн. 79 коп. за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № /39678 від 05 серпня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 182 грн. 70 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Соп'яненко