Справа № 826/23373/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 жовтня 2015 року м. Київ № 826/23373/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрокріль»
до третя особа Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»
про визнання протиправними дій, скасування акту опису й арешту майна від 25.09.2015,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрокріль» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» з наступними позовними вимогами:

1) визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Муришкіна С.В. при примусовому виконанні наказу № 904/3635/15, виданого 14.08.2015 Господарським судом Дніпропетровської області;

2) скасувати акт опису й арешту майна від 25.09.2015.

Згідно із частиною третьою статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

В пункті 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено визначення поняття суб'єкта владних повноважень, а саме - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини третьої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу позивача на те, що в даній категорії справ належним відповідачем є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а не структурний підрозділ органу (відділ примусового виконання рішень).

Отже, позивачем не дотримані вимоги пункту 3 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки ним заявлені позовні вимоги до особи, що не є відповідачем в даній справі.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В частині четвертій статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

У зв'язку з чим, суд звертає увагу, що позовна вимога (визнати протиправними дії) не відповідає статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не конкретизовано, які саме дії відповідача є протиправними.

Отже, позивачем не дотримані вимоги пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", у 2015 році мінімальна заробітна плата установлена з 1 січня в розмірі 1218 гривень.

Таким чином, у разі подання до адміністративного суду позову, який містить кілька вимог немайнового характеру, то судовий збір належить сплатити за кожну з вимог.

Відтак, за кожну вимогу немайнову характеру адміністративного позову необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 218,00 грн.

Крім того, з аналізу частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що до позовної заяви має додаватись саме оригінал документу про сплату судового збору.

Як вбачається з адміністративного позову, Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрокріль» заявлені 2 (дві) позовні вимоги.

В той же час, судом було встановлено, що позивач до позовної заяви додав копію квитанції № 0.0.444713738.1 від 08.10.2015 на суму 1218,00 грн.

Отже, позивачем не дотримані вимоги частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не надано оригіналу доказу, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі за кожну з вимог.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Для виправлення недоліків позовної заяви позивачу слід надати оригінал документу на підтвердження сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір" за кожну позовну вимогу немайнового характеру; уточнити позовні вимоги (конкретизувавши, які саме дії), уточнити склад відповідачів; надати примірники уточненого адміністративного позову для суду та для вручення сторонам по справі (відповідачу).

Керуючись статтями 105, 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрокріль» без руху.

2.Встановити позивачу 5-денний строк з дня набрання ухвалою законної сили на усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про те, що у разі, якщо недоліки не буде усунуто у встановлений судом строк, позовну заяву буде повернуто відповідно до пункту першого частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4.Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Огурцов